29. 8. 2013
Začátkem léta postihly katastrofální povodně prakticky
celé Čechy včetně celé řady čerpacích stanic. Velká voda může ale
překvapit i čerpací stanice v lokalitách, kde by ji nikdo
nečekal.
![Pumpy povodně 1](/media/59792/tap-1.jpg)
Na začátku léta se ocitly opět a nedlouho po roce 2002 prakticky
celé Čechy pod vodou. Mediální vlna, která plnila televizní
obrazovky a titulní stránky novin, opadla stejně rychle jako ta
povodňová. S následky katastrofální povodně se ale bude vypořádávat
mnoho dotčených obyvatel i firem podstatně déle. Řada čerpacích
stanic podél rozvodněných vodních toků byla vyzbrojena poměrně
čerstvou zkušeností z roku 2002. Proto letošní velkou vodu a
většinu krizových momentů jejich provozovatelé společně
s personálem stanic dobře zvládli, i když s maximálním
vypětím všech fyzických a psychických sil.
Všichni provozovatelé se s postupující povodňovou vlnou mohli
začít poměrně včas připravovat na velkou vodu díky spolupráci s
dobře fungujícími lokálními krizovými povodňovými štáby. "Prioritou
je maximálně uchránit drahou techniku", upozorňuje Václav Loula,
který je v době vyhlášení a řešení krizových stavů
místopředsedou krizového štábu BENZINY. Velké společnosti od roku
2002 mají navíc na všech čerpacích stanicích vypracován krizový
plán, podle kterého se nájemce řídí. "Krizový plán má prakticky tři
stupně. Když vezme například čerpací stanici v Děčíně na
Litoměřické, jak Labe vystoupá nad 750 mm, jedná se o první stupeň,
tzv. bdělost a začnou se zavážet podzemní nádrže do plna. Jak
vystoupá nad 850 mm, jedná se o zvýšenou pohotovost, odváží se
zboží, odváží se technologie. Nad 950mm - poslední bod - je pumpa
už de facto vyklizená, zůstávají jen zaměstnanci a zahajuje se
evakuace. Od bdělosti do zvýšené pohotovosti máme 12, 14 hodin času
a za tuhle dobu se musí čerpací stanice vyklidit a připravit na
velkou vodu," popisuje krizový postup Zbyněk Kobliha area manager
pro Severní Čechy společnosti OMV.
Centrály se staly provozovatelům stanic
oporou
Centrály společností se rychle ujaly koordinace postupu při
kulminaci i při následném znovuobnovení provozu. "Trnuli jsme
hrůzou v Kamýku a v Kouřimi, ale naštěstí se to tam obešlo bez
závažnějších problémů. V Hřensku byla čerpací stanice jako
jediná těžce postižená," vzpomíná Jana Orlíková, ředitelka úseku
čerpacích stanic EuroOil společnosti ČEPRO.
U OMV na velkou vodu museli připravit čtyři čerpací stanice,
převážně na břehu Labe. Stanice v Ústí nad Labem na Neštěmické
ulici sice nebyla zaplavena, nicméně se spodní voda dostala do
rozvaděče elektrické energie. V Děčíně na Litoměřické ulici
stanici před zatopením dokonale uchránily protipovodňové zábrany,
bez nich by se ocitla pod vodou. V Ústí nad Labem Pod Mariánskou
skálou dosahovala voda na výdejní ploše výšky 1,8 m a na shopu 1,6
m. "Ve finále už je jedno, jestli máte 30 cm nebo 2 m, pokud se vám
voda nebo bahno dostane do elektrorozvodů, pak se musí začít
s vysoušením a velkými opravami. Naštěstí se nám podařilo
z této čerpací stanice odvést de facto všechno, co šlo
vymontovat," říká Zbyněk Kobliha.
O velikém štěstí mohou hovořit provozovatelé čerpacích stanic OMV
i Benziny v Litoměřicích. Zde se obě stanice ocitly na
ostrůvku uprostřed několikakilometrové vodní plochy. Voda se
zastavila doslova na jejich prahu. Benzina podle Václava Louly
kromě stanice v Litoměřicích připravila na příchod velké vody
ještě čerpací stanice v Ústí nad Labem a Libochově, na které velká
voda nakonec těsně nedosáhla. Zato dlouhodobě zaplavenou stanici
v Lovosicích musí Benzina kompletně zrekonstruovat.
![Pumpy povodně 13](/media/59852/tap-hokal-2_387x290.jpg)
Servisní firmy v plném nasazení
Se zvedajícími se hladinami řek začali call centra servisních
společností kontaktovat area manažeři z jednotlivých
společností s požadavky na pomoc při provedení preventivních
opatření. Ti zmobilizovali i ty pracovníky, kteří nebyli zrovna ve
službě. Poskytovali především důležité rady, jak mají provozovatelé
čerpacích stanic postupovat. Technici servisu se rozjeli na
jednotlivé čerpací stanice, aby zde demontovali malé stojany, z
multiproduktů se demontovaly nejdražší komponenty. "Bohužel velké
stojany se nedají odmontovat v takové rychlosti, z nich
se hlavně zachraňovala elektronika," tvrdí Pavel Švejnoha ze
společnosti ACIS.
Základem povodňové prevence je zabránit destrukci podzemní
technologie zavezením podzemních nádrží produkty. Poloprázdné
nádrže by hydrostatický tlak mohl nadzvednout, což by znamenalo
obrovskou katastrofu v podobě rozlámání potrubního systému,
proniknutí vody do nádrží a následné vyplavení ropných látek do
volného toku. To se v roce 2002 stalo na čerpací stanici
Tamoil ve Veselí nad Lužnicí, kam se nepodařilo zásobovací cisterně
vzhledem k rychle postupující povodni projet. Letos naštěstí
k takové pohromě nedošlo.
Před příchodem vody se kromě závozu pohonnými hmotami do plna
musela důsledně zkontrolovat těsnost všech armatur na nádržích,
především víčka na stáčení, na měření atd. Z nádrží se
odmontovalo v některých případech i měření. Odpojily a odvezly
se vysavače, vnitřky z kompresorů, záložní zdroje UPS
pokladny, elektronika v shopu, kamerový systém. Důležité je i
otevřít dveře od shopu, protože tlak vody by mohl vyvalit výlohy.
Nájemce s personálem se snažili odvést zboží i nábytek
z prodejny. "Během tří dnů jsme provedli preventivní opatření
na cca 14 čerpacích stanicích," vypočítává Švejnoha
![Pumpy povodně 15](/media/59862/tap-omv-3.jpg)
Znovuzprovoznění zatopené stanice
Jakmile voda opadla, snahou všech provozovatelů bylo kromě
vyčíslení škod pro pojišťovnu čerpací stanici co nejrychleji uvést
do provozu. I přes z části nefunkční shop bylo prioritní
obnovit výdej pohonných hmot. "Přestože velká část Ústí byla
bez elektrické energie, na žádost krizového štábu, který potřeboval
zajistit tankování pro složky záchranného systému, jsme museli
čerpací stanici zprovoznit prostřednictvím mobilní
elektrocentrály," vzpomíná Václav Loula.
ACIS na jednotlivé čerpací stanice přiděloval dva až tři techniky.
"Byli jsme prakticky na sto procent vytížení. Museli jsme přesunout
techniky z jiných oblastí, ale pořád jsme měli ještě
v záloze Moravu," líčí hektiku období ustupující povodně
Švejnoha.
K odstranění velké části povodňových nánosů posloužily
vysokotlaké čističe, k odvlhčení zdí pak vysoušeče. Na čerpací
stanice, které nebyly přímo pod vodou, se ale přesto voda velmi
často dostala především do podzemních částí.
"My jsme ze střediska defektoskopie v Plzni nasadili
specializované cisterny, které odsály z dómů a šachet vodu,
bahno, kaly. Odsáli i úkapy, protože bezodtokové jímky byly plné,"
popisuje repasi pumpy Švejnoha. Stojany se vystříkají vodou od
šedohnědého nánosu. Pouhé omytí motorů a čerpadel nestačí. Hrozí,
že odejdou ložiska, přehřeje se motor a všechno může směřovat k
fatálnímu neštěstí. Pokud jsou stojany zasažené vodou, musí
výhradně technik odborné servisní firmy zhodnotit, do jaké míry byl
stojan zasažený, do jaké míry je potřeba určité věci vyměnit nebo
repasovat.
Veškerou elektroinstalaci čerpací stanice včetně rozvaděče musí
před připojením na rozvodnou síť zkontrolovat revizní technik.
Prvky, které neprojdou revizí, se musí vyměnit. Pak přichází druhá,
horší fáze, kdy se musí obnovit prakticky celá elektroinstalace i
v chráničkách pod výdejní plochou. Přesně takový problém letos
postihl Benzinu v Lovosicích.
![Pumpy povodně 3](/media/59802/tap-3_369x277.jpg)
Voda v nádrži hrozí pumpám i mimo záplavové
oblasti
I přes parotěsné uzavření hydraulického systému potrubí a nádrží
se může voda díky velkému tlaku dostat i do nádrže a kontaminovat
uskladněné pohonné hmoty. Tento problém podle techniků není
potenciálním nebezpečím jen na čerpacích stanicích v záplavových
oblastech, ale hrozí i na lokalitách, které jsou třeba i na horách.
Stačí velký vodní příval z přilehlého pole či louky nebo náhlé
a neviditelné vzedmutí spodní vody. Před lety voda z rychle
tajícího sněhu na přilehlém letišti pronikla do dómů i nádrží
čerpací Paramo ve Vrchlabí a provozovatel na problém přišel až po
přívalu reklamací na kvalitu nafty a benzinu od nespokojených
zákazníků. Podle odborníků ze servisních firem nejsou ojedinělým
případem vodou zatopené dómové šachty, nad kterými provozovatelé
jen rezignovaně mávnou rukou. Jde ale o neviditelnou hrozbu.
Jak se s vodou v nádrži dá vypořádat, aby došlo
k co nejmenším škodám? Záleží na tom, kolik vody se do nádrže
dostane. Pokud jde o malé množství, řádově desítky litrů vody,
většinou se odloučí u dna. Pak ji stačí odsát klasicky odkalovací
armaturou. Až je produkt čistý, tak se natáhne do stojanu. Pokud
jde čistý produkt z pistolí, doporučuje se provést test
kvality prostřednictvím mobilní laboratoře SGS, než se spustí
prodej. Pokud se do nádrže dostane větší množství vody, pak nezbývá
než celou zásobu odčerpat do cisterny a odvézt k částečnému
přečištění případně likvidaci.
Velmi důležité je najít místo netěsnosti, aby se voda zase do
produktu nedostala. Sebemenší netěsnosti se dají odhalit provedením
tlakové zkoušky.
"Zrovna teď při povodních jsme na jedné stanici řešili, jak se
voda dostala do produktu. Je to o zkušenostech, zjistili jsme, že
je v zemi prorezlá trubka rekuperace prvního stupně. Celou
dobu to ničemu nevadilo do chvíle, než došlo k jejímu
zaplavení spodní vodou. Přitom ta pumpa nebyla na povrchu
zaplavená," tvrdí Švejnoha.
![Pumpy povodně 7](/media/59822/tap-benzina-3_205x273.jpg)
Praví hrdinové povodní
Při odstraňování následků a škod, které napáchala velká voda, se
projevila výhoda nájemců stanic, náležících velkým řetězcům, kterým
se dostalo maximální podpory ze strany centrál společnosti.
Jednotliví provozovatelé solitérních stanic se museli spolehnout
jen sami na sebe. O to více jejich týmy velká voda stmelila.
Hrdiny povodní se bezpochyby stali všichni členové personálu
čerpacích stanic v čele se svými vedoucími či nájemci. Centrály
společností záhy uklidnily nájemce a jejich zaměstnance, že díky
většímu či menšímu výpadku prodeje jejich čerpací stanice poskytnou
finanční pomoc na úhradu mezd i jako satisfakci za mnohdy nadlidské
a vyčerpávající úsilí při záchraně majetku společnosti. Soukromí
provozovatelé čerpacích stanic tuto výhodu okamžité podpory nemají,
ale musí škody vyčíslit pojišťovně a nebo zažádat o podporu
z některého ze státních povodňových kont. Bezprostředně po
povodni jsme navštívili čerpací stanice podél dolního toku Labe,
kde povodňová vlna udeřila největší silou.![Pumpy povodně 5](/media/59812/tap-benzina-1.jpg)
Michela Eigermannová (1971)
Nájemce čerpacích stanic Benzina v Lovosicích a
Litoměřicích
Když začalo stoupat Labe, tak jsme začali sledovat povodňový
plán. Už to tady bylo jednou vytopené, Lovosice i Litoměřice.
Odvezli jsme všechno, co se dalo. Nábytek tam ale zůstal. Měla jsem
jen dvě garáže k dispozici. Obsluha si také brala domů nějaké
věci, třeba kafeautomat. Spousta našich dodavatelů sem nebyla
schopná přijet. Zůstaly tam mrazáky Algidy, Primy.
Sehnali jsme přes Tip servis stěhováky, protože všechna auta byla
obsazena, dvakrát obrovská Avie jela k nám domů, tam jsme to
všechno rovnali. V přepravkách a pytlích, které nám přepravní
služba ještě sehnala v OBI, protože jsme neměli do čeho to zboží
dávat. Úplně všichni zaměstnanci nastoupili, skončili jsme ve 2
hodiny ráno.
Pak jsme šíleli, kam až voda půjde, protože některé zboží jsme tam
nechali a jen je vyskládali nahoru. Informace byly chvíli takové,
že to půjde až po střechu, naštěstí tam nakonec bylo jen 1,5 m
vody.
Z prodejny zůstaly jen obvodové zdi. Do pěti neděl bychom
měli fungovat s novou čerpačkou, ale nevím, jestli se to
povede, protože zdi jsou vlhké. Vypadá to, že se bude chvilku
čekat, než to vyschne.
Zaměstnanci pochopitelně měli strach. Holky, když to viděly, tak
pobrekávaly, protože tam dělají 15 let. Pro ně je to srdeční
záležitost. Včera jsme měli poradu, ukazovala jsem jim nové plány,
tak teď už se těší, že to bude nové, i když teď budu prodávat
v provizorní buňce. Ostatní holky jsem přesunula do
Litoměřic, tady jsem se taky bohužel rozloučila s obsluhou,
která byla ve zkušební době. Musí to pochopit, že sem půjdou holky,
které mají malé děti a potřebují tu práci.
![Pumpy povodně 9](/media/59832/tap-eurooil-1.jpg)
Pavlová Milada, (1969)
Vedoucí čerpací stanice EuroOil Hřensko
Dostali jsme instrukce od starosty obce, od místních hasičů, pak
volala policie, že se voda zvedá, že hladina má být 10,5 m. Všichni
zaměstnanci museli ve čtvrtek v 7 hodin přijít do práce a do
půlnoci jsme evakuovali zboží. Vynosili jsme vše o něco výš, dražší
věci jsme odvozili. Voda ale nečekaně kvůli společné kulminaci Labe
a přítoku Kamenice vystoupala skoro na 11,3 m.
Jak stoupala voda, nemohli jsme se ani přijít podívat, jak je
pumpa zatopená. Nám podával informace bývalý starosta, který bydlí
za čerpací stanicí, ten se sem chodil přes les a skálu dívat.
Nejdříve volal, že máme 80 čísel, za dva dny volal, ž ta voda je už
přes metr. My jsme byli úplně zoufalí…
Přišli jsme sem v podělí ráno, v 8 hodin. Bylo to
šílený, viděli jsme to na výloze, do jaké výšky voda vystoupila.
Byli jsme úplně nešťastní. Všechno zničené, vevnitř nabobtnalý
nábytek, dveře. Ani jsme je nemohli otevřít. Zboží, co jsme pracně
dávali do regálů vysoko, všechno bylo na zemi, zničené.
Čerpací stanici před ani ne třičtvrtě rokem prošla kompletní
rekonstrukcí, dnes je totálně zničená. Neseme to velice těžce.
Podpora od Čepra je ale vysoká. Tři dny tady spali hasiči
z Čepra na Janově a chodili nám od rána do večera pomáhat,
celý objekt vystříkali, vyčistili, dělali všechny těžké práce. My
budeme čekat až třičtvrtě roku, až zase bude shop vyschlý a Čepro
jej bude moci znovu obnovit.
My to bereme tak, jak to je. Voda přišla, voda odešla a život
pokračuje dál…
![Pumpy povodně 14](/media/59857/tap-hokal-3.jpg)
Jan Kaltenböck (1958)
Spolumajitel čerpací stanice Hokal Ústí nad Labem
Půjčovali jsme si dodávky a snažili jsme se odvést hlavně zásoby
a minimalizovat ztráty tím, že jsme všechno odváželi do garáží a po
známých, abychom to měli kam dát. Pomohl nám hodně kamarád, kterému
jsme mohli dát do baráku zboží. My jsme dva, nám nikdo nepomohl.
Dělali jsme to sami. Stěhování neděle, pondělí, úterý, ve středu
přišla voda, ve čtvrtek byla voda, v pátek jsme nastoupili na
úklid.
Někteří zaměstnanci se pomalu rozbrečeli. Doufáme, že to dáme
nějak do kupy. Určitě to nebude levná záležitost. Teď tu máme
servis, přijeli až z Olomouce, protože české firmy nemají
kapacity… Teď jsme tu od 7 do 10 do večera. Máme vymalováno,
nastěhované zboží, které jsme neodvezli. Přes víkend přijedou
technici z Prahy, a pokud nám to dají do provozu, tak bychom
mohli od pondělí jet. Benzina v Lovosicích to všechno bourá,
ale my si tohle dovolit nemůžeme, my to musíme zprovoznit co
nejdřív, už teď přicházíme o zisk,
Vařím teď oběd pro servisky, rýži, maso, salát. Když nám odjedou
na oběd, tak to jsou dvě hodiny…
S náhradou škod to bude složité. Třeba v případě zničení
stojanu, který je desetiletý, musíme pořídit nový, pojišťovna
započte amortizaci a my jsme 500.000 v mínusu. Budeme se
snažit ty stojany nechat opravit, než abychom kupovali nové.
Propadá se nám tu dlažba, odfouklo jedno těsnění a vlítla nám voda
do pohonných hmot, takže se znehodnotily, budeme je muset odvést a
vyčistit nádrže. Ztráty jsou zatím kolem 2 milionů.
![Pumpy povodně 4](/media/59807/tap-4_380x285.jpg)
Miroslav Vlasák (1976)
Nájemce čerpací stanice OMV, Pod Mariánskou skálou
V neděli v době oběda mi přišla první sms zpráva od
krizového štábu že byl vyhlášen druhý povodňový stupeň, kde už byl
předpoklad nějakých 9,8 m, tak jsem rozjel akci podle krizového
scénáře a začalo se vyklízet. Pomohli mi hlavně kolegové
z čerpací stanice z Petrovic, kde pracují převážně chlapi -
dřeli celou noc, den a ještě jednu celou noc.. Obvolal jsem ty, co
jsou doma, nikdo neváhal a přišli všichni. Pomohli i další
kamarádi, firmy, co tu tankují, poskytli své dodávky, nákladní auta
i skladovací prostory pro uložení nábytku a vybavení shopu. Něco se
odvozilo vedle na pumpu a do garáže ke mně domů. Chtěl bych i touto
formou všem poděkovat,
Jak stoupala voda, potkávali jsme se tady, všichni se
chodili dívat. Při první příležitosti, když voda opadla, a statik
nám povolil vstup na stanici, začali jsme uklízet. Škrabkami na
sníh jsme odhrabali bláto. Dnes je týden po povodni a myslím
si, že ještě takové 3 týdny by mohlo trvat, než se pumpa
zprovozní.
Někteří zaměstnanci si vybírají staré dovolené, ostatním jsem
rozdal dovolené a obsluha pendluje mezi dalšími čerpačkami a sem
vždy se mnou někdo chodí přes den, vždy tu jsme alespoň dva a
uklízíme. Vapkou jsme umývali stěny, dezinfikovali. Myslím si, že
jsem udělal, co se dalo, a zachránil jsem fakt všechno. Jen ty
stojany fakt nebyly v mých silách.
Redakce čerpacím stanicím postiženým
povodní
Provozovatelům, majitelům a zaměstnancům čerpacích stanic
postižených povodněmi přejeme hodně sil a štěstí při zvládání
následků a ztrát způsobených velkou vodou.
Autor: Tomáš Mikšovský, Zdroj: PETROLmedia