17. 9. 2013
Hlavním kritériem udržitelnosti biopaliv je požadavek na
min. 35% úspory emisí skleníkových plynů v celém životním cyklu
biopaliva, v porovnání s referenčním fosilním palivem. Od roku 2017
se žádaná redukce emisí skleníkových plynů zvýší na 50 %, u nových
zařízení dokonce na 60 %.
![Řepkove pole](/media/28885/repkove-pole-1.jpg)
Dalšími neméně důležitými kritérii jsou požadavky na ochranu
ploch s vysokou hodnotou biologické rozmanitosti, půd s vysokou
zásobou uhlíku a rašelinišť. Důležitý je také způsob pěstování
biomasy, který musí být v souladu s požadavky tzv. správné
zemědělské praxe, což v praxi znamená, že biomasa musí v rámci EU
pocházet od zemědělců, kteří jsou příjemci dotací, a tudíž tyto
podmínky splňují.
Certifikovaná společnost musí zavést průkazný systém
sledovatelnosti jednotlivých dodávek a vést jejich hmotnostní
bilanci, která umožní mísení produktů (v tzv. udržitelném režimu) s
produkty, na které se certifikace nevztahuje, případně mísení
produktů s různými emisemi skleníkových plynů.
Certifikační schémata
Správce certifikačního schématu ISCC, společnost ISCC System,
rozlišuje několik variant tohoto schématu. Prvním z nich je ISCC
DE, původní schéma, které je nyní určeno zejména pro německý trh,
dle kterého však byla v ČR certifikována většina společností
začleněných do řetězce výroby biopaliv.
V současné době nachází standard ISCC DE uplatnění hlavně v
případě využití odpadů (např. použitého fritovacího oleje) a zbytků
(např. obilné slámy) pro výrobu biopaliv, pokud je s biopalivy
obchodováno v Německu. Legislativa totiž klade v tomto směru
přísnější požadavky na materiály, na které je možné uplatnit tzv.
double counting neboli dvojí započtení pro účely prokázání splnění
cíle 10% podílu biopaliv ve všech druzích dopravy v roce
2020.
V červenci roku 2011 bylo Evropskou komisí schváleno certifikační
schéma ISCC EU, jež je uznáváno ve všech státech EU. Většina
českých firem, původně certifikovaných dle ISCC DE, proto přechází
na certifikaci ISCC EU.
Třetím nejrozšířenějším certifikačním schématem v České republice
je certifikace dle české legislativy, konkrétně zákona č. 201/2012
Sb. a nařízení vlády č. 351/2012 Sb., která je implementací
požadavků zmíněné evropské směrnice.
Kalkulační nástroj pro pěstitele
Počínaje rokem 2017 budou požadavky na celkové úspory emisí
skleníkových plynů finálních biopaliv vyšší, namísto původních 35 %
to bude 50 % a u nových výrobních zařízení 60 %. Pozměňovací návrh
Evropského parlamentu však počítá s požadavkem na vyšší úspory
emisí už od roku 2015. V praxi to znamená, že certifikované
společnosti, zejména výrobci biopaliv, budou nuceni používat tzv.
vlastní výpočty emisí skleníkových plynů, nikoli standardní
tabulkové hodnoty.
Např. bionafta vyrobená z řepkového semene vykazuje emise 52
gCO2ekv/MJ, což představuje celkové úspory oproti fosilním palivům
pouze ve výši 38 %. Lépe je na tom bioetanol z cukrové řepy, který
dosahuje úspor 52 %. Již nyní se však někteří výrobci zaměřují na
vykazování emisí dle skutečných hodnot, kdy je nutné evidovat
veškeré vstupy, které mohou způsobovat emise skleníkových plynů
(palivo, elektřina, vstupní suroviny), výstupy, konverzní faktory a
alokovat emise k vedlejším produktům.
Tímto pracnějším způsobem je možné dosáhnout hodnot nižších, než
jsou hodnoty standardní. Ve snaze získat finální biopalivo s co
nejnižšími emisemi někteří výrobci biopaliva a výkupci komodit
určených k jejich výrobě motivují prvovýrobce těchto komodit, tj. v
ČR především pěstitele řepky, pšenice, cukrovky a kukuřice, rovněž
k vlastním výpočtům emisí skleníkových plynů.
Ověření s předstihem
Jednou z takových společností je také Agrofert Holding, jenž
zpracoval pro své dodavatele zemědělských komodit kalkulační
nástroj, který jim umožní snadno spočítat emise skleníkových plynů
z pěstování řepky a kukuřice. Společnost TÜV SÜD Czech ověřila, že
tento kalkulační nástroj je ve shodě s požadavky směrnice
2009/28/ES, pravidly pro audity GHG daných správci standardu ISCC a
mezinárodní metodikou BioGrace pro výpočet emisí skleníkových
plynů.
Pěstitel zadává hodnoty, které je nucen evidovat i z jiných
důvodů, jako je spotřeba nafty, osiv, hnojiv, pesticidů, výnosy
apod. Výstupem je hodnota emisí skleníkových plynů z pěstování dané
plodiny v gCO2ekv na tunu dané komodity.
Ivo Konderla ze společnosti Agrofert Holding uvádí: "Koncern
Agrofert ve spolupráci se svými dceřinými společnostmi PREOL a
Ethanol Energy vytvořil model pro výpočet emisí skleníkových plynů
z pěstování řepky a kukuřice. Byl ověřen nezávislými certifikačními
společnostmi a prezentován na přednášce pořádané společností
Agrofert Holding ve spolupráci s Českomoravským svazem ZZN a zdarma
poskytnut všem zemědělcům a zájemcům v ČR.
V současnosti probíhá zkoušení modelu s reálnými daty a prvotní
výsledky ukazují, že model by mohl být velmi dobrým nástrojem
zejména pro zemědělce, kteří dosahují dobrých výnosů při úsporném
hospodaření s průmyslovými hnojivy. Nezmění-li se do roku 2015
postoj Evropské unie k biopalivům, bude používání vlastních
výpočetních nástrojů nutností.
Model výpočtu z koncernu Agrofert dle vzoru Biograce, uznávaného v
EU, dává pěstitelům dobrou možnost vyzkoušet si vlastní výpočty s
dostatečným předstihem a poskytuje informace, která data je potřeba
zvlášť evidovat a jaké techniky hnojení mají na dobré emise oxidu
uhličitého největší vliv. Umožňuje tak zemědělcům připravit se na
budoucí vyšší nároky s plánovanou platností od roku 2015."
Další emise skleníkových plynů vznikají při zpracování, tj. v
případě řepky při jejím lisování, kdy se produkuje řepkový olej, a
dále při výrobě finálního biopaliva v rafinérii. Nutné je připočíst
také emise vytvářené při dopravě, ke které dochází mezi
jednotlivými články celého dodavatelského řetězce.
ISCC standard
Jedno z nejrozšířenějších certifikačních schémat pro ověřování
tzv. kritérií udržitelnosti výroby biopaliv určených k dopravě a
biokapalin určených k výrobě elektrické energie dle směrnice
2009/28/ES o podpoře využívání obnovitelných zdrojů. Od ledna 2012
se požadavky na zajištění shody s kritérii udržitelnosti přímo či
nepřímo vztahují na všechny české výrobce a články, zapojené do
řetězce výroby kapalných biopaliv, tj. i obchodníky.
Autor: rkp, Zdroj: Hospodářské noviny