16. 3. 2016
Přes padesát let do českých rafinérií proudí ropa
ropovodem Družba. Dnes Česko disponuje jedním z nejmodernějších
systémů přepravy a skladování černého zlata. Současným problémem v
rámci zajištění ropné bezpečnosti státu je zajištění krizového
zásobování.
![Ropovod 1](/media/118763/3.png)
Nadzemní vedení Kopisty. Ropovod
vede v souběhu s ostatními produktovody do (z) Litvínova. Potrubí
je uloženo zvlněně, kvůli možnosti dilatace
Nejdelší ropovod na světě
Ropovod Družba o délce přes 5 100 km je považován za nejdelší
ropovod na světě. Spojuje osm evropských zemí a tvoří tak jednu z
nejrozsáhlejších ropovodních sítí. Denně jím protečou až 2 miliony
barelů ropy.
Ropovod Družba je nejstarším fungujícím ropovodem na území České
republiky. Ropovod vstupuje do Česka pod řekou Moravou u Hodonína.
Překonává Vysočinu a míří polabskou nížinou ke Kralupům. V
Centrálním tankovišti v Nelahozevsi se přepravovaná ropa může
ukládat do nádrží, Družba odtud dále pokračuje až do Litvínova.
Poblíž obce Potěhy u Čáslavi má ropovod odbočku, která do roku 2012
zásobovala rafinérii v Pardubicích.
Družba na českém území je bezesporu velmi jedinečným a
pozoruhodným technologickým dílem. Délka ropovodu v ČR je 357 km, v
četně odboček a zdvojení pak dosahuje 504 km. Ropovod prochází
katastrálním územím 5 krajů a 14 okresů, protíná 15 330 parcel ve
vlastnictví 26 991 vlastníků. Ropovod po celé své trase křižuje 94
velkých a více než 400 menších řek a více než 500 železnic a
dálnic. V České republice Družba vede pod 6 velkými řekami (Morava,
Svratka, Oslava, Sázava, Vltava a Ohře).
Výstavba
ropovodu Družba v dubnu 1963
Mezinárodní projekt výstavby
Mezivládní dohoda o výstavbě ropovodu Družba byla podepsána 16.
prosince 1959 v Moskvě. Samotná výstavba ropovodu začala 10.
prosince 1960 v Samaře, kde začínají i další ropovody ze Sibiře a
Uralu. Každá ze zemí, kudy Družba prochází, měla na starosti
výstavbu svého úseku s tím, že Sovětský svaz dodával potrubí a
speciální těžké stroje pro zemní práce a ukládání trub,
Československo potrubí a armatury, NDR potrubí a čerpadla a
Maďarsko automatické a telekomunikační systémy. Výstavba ropovodu
si vyžádala přemístění 30 mil. m³ zeminy. Ropa proudí potrubím o
průměru 528 a 714 mm přibližně rychlostí lidské chůze 1,4 m/s.
Celkem bylo použito 1 300 000 tun potrubí.
V únoru 1962 přepravil ropovod Družba první ropu do bratislavské
rafinérie, v říjnu 1965 byl prodloužen až do Litvínova. Do roku
1989 dováželo tehdejší Československo Družbou 18 milionů tun ropy
ročně, za 50 let přepravil ropovod do českých rafinérií úctyhodných
293 mil. tun ropy.
Velín
systému ropovodů a centrálního tankoviště ropy v Uhách u
Nelahozevsi
Modernizace Družby
Od roku 1994 ropovod Družba vlastní a provozuje státní
společnost MERO ČR, a. s. V letech 1998-2003 proběhla rozsáhlá
modernizace Družby (investice činila cca 1,82 mld. Kč). Od té doby
MERO ČR do údržby a modernizace ropovodu investuje v průměru téměř
110 mil. Kč ročně. Družba má nové řídicí, komunikační i
bezpečnostní systémy srovnatelné s mnohem mladšími ropovody. Díky
tomu se podařilo významně snížit riziko havárie a negativních vlivů
na životní prostředí. Např. únik ropy dokáže automatický systém
detekovat do dvou minut. Kontinuálně se sleduje a vyhodnocuje
množství hodnot: tlak, průtok, teplota, hustota, obsah vody a
nečistot v ropě, rychlost šíření zvuku atd.
Tlak v potrubí se pohybuje od 4 do 64 barů. Na trase ropovodu jsou
3 přečerpávací stanice, které tlak v potrubí zvyšují. Řídicí systém
ropovodu dokáže sledovat a na místě určení oddělit ropu o různé
hustotě proudící potrubím.
Cesta k ropné nezávislosti - IKL
Česká republika dříve pokrývala veškerou potřebu ropy dovozem ze
sibiřských naftových polí. Zprávy o klesajícím exportu ropy, odhady
o snižujících se ropných zásobách, o stavu ropovodu Družba, jakož i
politická a hospodářská situace ve východní Evropě daly podnět k
hledání alternativních energetických zdrojů. Možnost získání
nezávislosti v tomto směru spatřovalo české hospodářství v napojení
na západoevropské ropovodné systémy.
A tak se zrodila myšlenka ropovodu MERO - IKL. V druhém pololetí
roku 1990 byly vypracovány různé studie s možnými alternativními
řešeními. Jako nejvýhodnější z nich se ukázalo napojení na Deutsche
Transalpine Oelleitung (TAL), který vede z Terstu přes Itálii a
Rakousko do Bavorska. Po získání nezbytných povolení, úředních
výměrů a rozhodnutí mohla být výstavba zahájena. Od dubna 1994
vyrostlo ve Vohburgu an der Donau za dvojitým ochranným valem proti
záplavám tankoviště se čtyřmi nádržemi s úhrnnou kapacitou 200 000
m3, které mohou sloužit i ke krizovému skladování ropy
pro strategické zásoby ropy ČR.
V prosinci 1994 se začalo s pokládáním potrubí liniové části
ropovodu o průměru 714 mm v celkové délce 349 km (z toho 179 km v
Bavorsku). Ropa z Vohburgu proudí do Centrálního tankoviště v
Nelahozevsi, ze kterého se předává do blízké kralupské rafinérie
zvláštním potrubím.
Skutečná a technická přepravní kapacita
Zatím se v ropovodu IKL daří přepravovat v průměru kolem tří
milionů tun ročně, což je asi 30 procent jeho přepravní kapacity.
Pro potřeby rafinérie v Kralupech, která má technologii na
zpracování ropy s vyšším podílem parafínu, to zatím stačí. Kapacita
ropovodu je ale stavěna na dodávky 10 mil. tun ropy, tedy prakticky
o něco více, než se nyní v ČR celkem zpracovává. Úzkým profilem je
na cestě ropy z Terstu byla mezená práva při rezervaci kapacity
přepravené ropy vytíženým ropovodem TAL. Problém se podařilo v roce
2012 vyřešit nákupem 5 % vlastnického podílu od společnosti Shell.
Akcionáři s podílem minimálně pěti procent totiž mají nejen právo
nominovat svého zástupce do řídicího výboru společnosti, ale
především mají přednostní právo transportu své ropy. V letech 1996
- 2014 bylo ropovodem IKL přepraveno 33 druhů rop o celkovém objemu
45,5 mil. t.
Nejmodernější technologie
Při stavbě ropovodu IKL byly aplikovány nejmodernější
technologie. Podél potrubí je položen optický kabel. Technickou
zajímavostí je použitá metoda zajištění těsnosti, kdy po svaření
jednotlivých úseků byly části ropovodu postupně natlakovány vodou
až nad mez kluzu oceli. Takto se zcela odstraní drobné
mikroskopické trhliny ve stěnách potrubí, které se jinak po letech
provozu zvětšují a mohou se tak stát zdrojem úniku ropy.
Areál ve Vohburgu má také administrativní a provozní budovu. V
provozní budově je umístěn velín s řídicím pracovištěm pro nádrže a
celý ropovod IKL. Jde zatím o jediné řídicí pracoviště, které
ovládá celý ropovod IKL, i když výsledek jeho činnosti je okamžitě
znázorněn na panelech velínu v Nelahozevsi. Inovovaný řídicí systém
SCADA (Supervisory Control And Data Acquisition) ale připouští
vybudovat v Nelahozevsi záložní řídicí pracoviště pro případ, že by
systém ve Vohburgu z nějakého důvodu nefungoval.
Centrální tankoviště ropy
Centrální tankoviště v Nelahozevsi je velkou křižovatkou, kde se
stýkají trasy ropovodu Družba a ropovodu IKL. Je vybaveno mohutnými
skladovacími nádržemi, ze kterých proudí ropa do rafinérie v
Kralupech a do poslední části ropovodu Družba až do rafinérie u
Litvínova. Stavba centrálního tankoviště na počátku 90. let se 4
nádržemi po 50 tis. m3 byla také podmínkou vstupu ČR do
Evropské unie, abychom měli zásoby ropy a ropných produktů na 90
dnů. Na centrálním tankovišti je umístěn integrovaný řídicí systém,
ve kterém jsou uloženy všechny údaje o provozu dvou ropovodů a
stavu zásob v tankovišti. Následně došlo v roce 97-98 k rozšíření o
šest nádrží po 100 tis. m3. Z důvodu růstu spotřeby,
především pohonných hmot po vstupu ČR do EU, bylo nutno opět
navýšit množství strategických rezerv, což vyvolalo potřebu
výstavby dalších šesti nádrží s nominální kapacitou 125 000
m3 v letech 2006-2008. Jsou to největší dvouplášťové
nádrže s dvojitým dnem na ropu ve střední Evropě, jejich
předpokládaná životnost je 80 až 90 let, s možností dalšího
prodloužení po výměně některých dílů při vhodně nastaveném systému
údržby. Tankoviště disponuje po komplexní modernizaci
nejmodernějším a nejvýkonnějším stabilním hasicím zařízením, jehož
součástí je sofistikovaný řídicí systém a modernizované
elektronické požární zabezpečení nádrží.
Bezpečnost a životní
prostředí
Potrubní přeprava je rovněž ekonomická a ekologická: na
dopravení denního objemu ropy do rafinérie v Litvínově by jinak
bylo potřeba asi 310 standardních železničních nebo 600
automobilových cisteren. Často se ale obyvatelé vesnic a měst
sousedících s trasou ropovodů obávají možných ropných havárií s
mnohaletým dopadem na kvalitu životního prostředí. Proto je nutná
pravidelná údržba a kontrola podzemního potrubí. Stěny ropovodu je
nutné pravidelně čistit od ropných úsad. Potrubím ropovodů proto
jednou za 3 měsíce projíždějí speciální čisticí zařízení. Jiné
přístroje, tzv. inteligentní ježci, provádějí inspekci vnitřku
ropovodu. Při průjezdu potrubím načítají a ukládají data, čímž
umožňují odhalit jakékoli anomálie v rozlišení 3x3 mm. Identifikují
jak vady z výroby, tak vady vzniklé provozem (např. vybouleniny,
trhliny, úbytky materiálu, korozi). Provozovatel tak má neustále
přehled o stavu celého potrubí a může cíleně plánovat opravy.
Jakýkoli únik ropy je okamžitě identifikován řídicím systémem.
Trasa ropovodů je pravidelně monitorována z vrtulníku i při pěších
pochůzkách, potrubí uložené pod korytem řek jednou ročně kontrolují
potápěči. Na malé vodní toky poblíž ropovodů jsou instalovány
automatické norné stěny ovládané pomocí SMS zpráv, které umožňují v
případě havárie zachytit uniklou ropu na vodní hladině.
MERO neustále vylepšuje systém údržby a prevence havárií,
investuje do výzkumu v této oblasti. Při průběžné údržbě a
investicích do modernizace může i komplexně inovovaná Družba
kvalitně sloužit ještě desítky let.
Zajištění ropné bezpečnosti do budoucna.
Padesátiletá Družba společně s dvacetiletým ropovodem IKL
zajišťují bezpečnost dodávek ropy - klíčové suroviny pro český
petrochemický průmysl. V současnosti proteče českou částí Družby
kolem čtyř milionů tun ropy ročně, přestože její celková kapacita
je dvojnásobná. Aktuální volná kapacita ropovodu TAL není
dostatečná k pokrytí potřeby ropy v ČR v případě dlouhodobého
přerušení dodávek ropovodem Družba. Systém nádrží pro operativní
provoz umožňuje při dlouhodobém vyřazení ropovodu Družba max.
dodávku pouze 600 kt měsíčně, pokud české rafinérie zpracovávají
rozdílnou ropu.
Vzhledem k politické situaci musí státní stratégové počítat s
veškerými eventualitami v oblasti zásobování ropou a připravit se
na zvládnutí krizových scénářů. Proto se Česko prostřednictvím
společnosti MERO podílí na projektech intenzifikace ropovodu TAL
nebo plánem na propojení Družby z Litvínova do německého Spergau
(raf. Leuna) a možnosti reverzního chodu částí ropovodů.
Přesto ještě mnoho otázek v oblasti zajištění ropné bezpečnosti
zůstává nezodpovězených. Dnes je kupříkladu pro skladování ropných
rezerv na 90 dní nutná kapacita 1 350 000 m³. Bude tedy
ekvivalentní navýšení skladované ropy o 450 000 m³? Skladovací
kapacity lze zajistit krátkodobě dohodou o pronájmu s některou ze
sousedních zemí. Výstavba potřebných kapacit je však otázkou jedné
pětiletky. Pokud má správce strategických zásob zajistit potřebné
kapacity, musí vše dlouhá léta dopředu důkladně plánovat a zajistit
příslušné (a nemalé) investiční prostředky. A v tomto kontextu
nekompromisně vstupuje do problematiky zajištění ropné bezpečnosti
v budoucnosti další neznámá: jak bude vypadat skladba ropných
rezerv v roce 2030, kdy má podle předpovědí poklesnout spotřeba
fosilních pohonných hmot o 30 %?
Autor: Tomáš Mikšovský, Zdroj: PETROLmedia