16. 7. 2013
Dopravci hlídají náklady a berou naftu jen na levných
pumpách. Pumpaři obviňují levné prodejce z podvodů, palivo ale mají
stejné. Rozdíl mezi levnou a drahou naftou je v Česku i více než
pět korun. Dopravcům, kteří chtějí udržet náklady pod kontrolou,
tak nezbývá než pečlivě vybírat, kde tankovat.
![Kamion na čerpací stanici](/media/50048/truckcenterstationservice16_600x400.jpg)
Z údajů společnosti DKV Euro Service, která provozuje síť
tankovacích karet pro dopravce, vyplývá, že rozdíl v cenách je v
Česku extrémní. Evropský rozdíl mezi levnou a drahou naftou se
pohybuje do dvou korun, což potvrzují údaje o cenách tankování v
Německu a na Slovensku.
Levní podvádějí?
V Česku ale řidiči kamionů tankovali v květnu za ceny, které se
mezi sebou lišily o 4,60. A to jsou počítány pouze ceny u
největších sítí pump, u kterých dopravci natankovali 95 % paliva. V
údajích DKV tak chybějí největší extrémy - rozdíl mezi nejlevnější
a nejdražší naftou v Česku může být i přes 5 korun za litr.
Nejdražší stanice leží na dálnici D1, nejlevnější ale v její těsné
blízkosti.
"Že by byl velký rozdíl ve velkoodběratelských cenách, to se
nedomnívám," říká analytik společnosti Akcenta Miroslav Novák.
"Cenový rozdíl u nás je způsoben obrovskou hustotou čerpacích
stanic a nízkou výtočí velkých sítí," předpokládá šéf české pobočky
DKV Ondřej Pavlík. Data DKV ukazují, že kamionoví dopravci u
dražších pump vůbec netankují. Průměrný kamion spotřebuje ročně 50
tis. litrů nafty. Proto dopravci aktivně vyhledávají levnější
prodejce. Šéf sdružení dopravců Česmad Vladimír Starosta potvrzuje,
že řidiči mají nařízeno, kde mohou tankovat, a dispečeři jednotlivé
ceny pečlivě hlídají.
"Obvyklý rozdíl v ceně nafty, který je stejný i v rámci Evropy, je
okolo 2 až 2,50 koruny, čili zhruba osm centů. To je akceptovatelný
cenový rozdíl mezi nejlevnější a nejdražší čerpací stanicí,"
potvrzuje evropský rozptyl cen Ivan Indráček, šéf Společenství
čerpacích stanic v ČR. Tento rozdíl je dán exkluzivitou místa nebo
náklady.
"Ta druhá polovina, dalších osm až deset centů, kterou vidíme v
Česku, je způsobena tím, že český trh je dlouhodobě zasažen
daňovými úniky. Některé čerpací stanice jsou schopny prodávat i s
nulovou marží, protože získávají nezdaněné zboží," vysvětluje
Indráček české specifikum.
Toto tvrzení je ale v rozporu s tím, že například velkoobchodní
cena nafty ve společnosti Čepro umožňuje i těm nejlevnějším
čerpacím stanicím dosahovat alespoň nějaké marže, která pak při
vysokém prodeji může vést k zisku. "Poslední měsíc máme téměř 100 %
zboží z českých rafinerií nebo z Čepra," říká spolumajitel sítě
Tank Ono Jiří Ondra. Právě tato síť s loňským obratem 13 mld. korun
patří mezi nejlevnější čerpací stanice.
Kvalita je stejná
Vzhledem k výši obratu je firma po drobnohledem úředníků.
"Daňový úřad má vždy 23. v měsíci seznam všech dodavatelů, co k nám
přivezli, jaké množství, kolik litrů, kdo to byl, jaký dopravce i
jméno řidiče," popisuje Ondra. "Tank Ono leží těm velkým v žaludku,
protože na svých 32 pumpách dělají stejné objemy jako ostatní na
dvou stech," říká Pavlík. I když vidí, že dopravci tankují hlavně
na těch nejlevnějších pumpách, nikdy neřešili problém s nekvalitním
palivem.
"Troufnu si říct, že standardní palivo, tedy to bez aditiv, která
jej mají vylepšit, je na všech čerpacích stanicích stejné," říká
Indráček. Jedním z vodítek jsou i výsledky kontrol České obchodní
inspekce. U těch se mezi pokutovanými objevují i provozovatelé
značkových čerpacích stanic a jde obvykle jen o nedostatky
způsobené například skladováním, nikoliv nekvalitním palivem jako
takovým.
Zdroj: Hospodářské noviny