27. 12. 2013
Alternativa k fosilním palivům? Elektromobily
narážejí na problém s čerpáním energie, vodíkové pohony jsou
ještě v plenkách a CNG či LPG vyžadují náročnější technické
úpravy motoru i auta případně vlastní infrastrukturu plnicích
stanic. Použití biopaliv je v tomto ohledu nejjednodušší, a
tak se nyní podívejme, jaké zkušenosti mají s bionaftou B100
provozovatelé vozových parků.
![Bionafta B100](/media/70012/pistole-a-repkove-pole.jpg)
Stoprocentní bionafta je známá pod zkratkou B100. V českých
podmínkách se jedná především o metylestery mastných kyselin
řepkového oleje, kterým se říká MEŘO, popřípadě metylestery
mastných kyselin z jiných zdrojů, kterým se říká FAME.
Alternativou ke standardní motorové naftě je toto biopalivo díky
osvobození od spotřební daně. Bionafta B100 je tak zřejmě
nejvýhodnějším letním palivem při cenovém rozdílu 2,50 Kč/litr k
ceně motorové nafty. U nás se bionafta vyrábí ze zmíněného
řepkového oleje, ale lze ji pochopitelně získávat i ze sójového,
slunečnicového nebo palmového oleje. Stoprocentní bionafta B100
byla původně určena pouze pro uzavřené skupiny fleetových
zákazníků, dnes ji však najdeme i v nabídkách některých
veřejných čerpacích stanic. Roční prodej v České republice
díky tomu vzrostl od roku 2011 z 31,6 tisíc tun na 56,3 tisíc tun v
roce 2012.
Bionafta je výhodnější, ale…
Výrobci Bionafty B100 tvrdí, že toto palivo dokáže rovnocenně
nahradit klasickou minerální naftu. Jen je třeba dodržovat pravidla
jejího zavádění a pak častěji měnit olej a filtry v motorech.
I tak lze ovšem významně ušetřit, což ukazují i studie Sdružení
výrobců bionafty, které potvrdily využitelnost biopaliv pro osobní
automobily, autobusy, nákladní vozidla, traktory i další zemědělské
stroje.
"Po provozní a technické stránce lze bionaftou plně nahradit
motorovou naftu za dodržení přesně definovaných podmínek. I přes
zvýšené náklady spojené s vyšší spotřebou a častější výměnou
palivového filtru a motorového oleje znamená bionafta významnou
úsporu," tvrdí přesvědčivě na základě komplexní studie
Miroslav Bažata z jihlavského Agropodniku.
Může to být pravda, je ovšem třeba dodržovat již zmíněné zásady.
Norma EN 14 214 sice umožňuje výrobu B100 z více zdrojů surovin,
ale v případě dovezené suroviny třeba zmíněného palmového
oleje to představuje omezení použitelnosti v zimních měsících a v
některých případech i v létě. B100 také vyžaduje zvýšené nároky na
péči v celém distribučním řetězci, i když problém
s kompatibilitou těsnicích segmentů a použitých materiálů
nebývá obvyklý. Problém však může nastat s kvalitou produktu
při delším skladování, což lze eliminovat aditivací, která ovšem
přináší zvýšené náklady. Vzhledem k tomu, že bionafta má
samočisticí vlastnosti, dochází k postupnému uvolňování
usazenin v palivové soustavě a nastartování procesu jejího
čištění. Proto je třeba při zavádění bionafty zajistit výměnu
palivových filtrů minimálně dvakrát v cyklu po 1000 km.
V druhé fázi běžného provozu je potom nutné zkrátit interval
výměny motorového oleje a při každé jeho výměně navíc musí dojít i
k obměně palivových filtrů. U bionafty B100 je podle některých
odborníků ideální zkrátit interval výměny motorového oleje na 62 %,
výměnu filtrů na 75 %. Průměrnou spotřebu potom nejvíce ovlivňuje
chování řidiče a klimatické podmínky. Z meziročního porovnání
spotřeby nicméně vyplývá její kolísání a nárůst v průměru o
0,75 l/100 km.
Půl milionu za půl roku
Bionafta B100 byla testována na 12 osobních a 30 nákladních
vozidlech a dvou zemědělských strojích společnosti Agropodnik
Domažlice, a.s. Testování probíhalo od dubna do prosince a v rámci
projektu bylo spotřebováno celkem 820 tisíc litrů paliva. Celková
úspora na palivu za sledované období činila 890 tisíc korun,
nicméně část této úspory padla na zvýšené náklady při odlišné
údržbě motorů a také na nárůst spotřeby v průměru o 8,5 %
v porovnání s motorovou naftou. Po odečtení těchto
vícenákladů pak dosáhla čistá úspora částky 560 tisíc korun.
V Teplicích biopaliva frčí
Poměrně rozsáhlé využití bionafty B100 proběhlo také na vozovém
parku společnosti Veolia Transport Teplice, která provozuje
městskou hromadnou dopravu v Teplicích, příměstskou
dopravu v okolních městech a obcích a linku do Ústí nad Labem. Pod
dohledem analytiků z SGS používaly nejprve vybrané autobusy
teplické Veolie od června do prosince 2011 bionaftu B100 od
společnosti Preol.
S pohonným ústrojím nebyl žádný problém, motory startovaly bez
problémů, spotřeba paliva byla srovnatelná se spotřebou minerální
nafty (toto se porovnávalo s předchozím rokem, kdy byly obdobné
vozy provozovány na klasickou naftu) a nedocházelo k žádným
viditelným problémům pohonného ústrojí. Jediný nastal od druhé
poloviny listopadu, kdy se na jednom voze při jízdě na lince
zastavil motor a nešlo jej znovu nastartovat. Problém byl vyřešen
výměnou palivových filtrů a odvzdušněním, ale docházelo
k těmto událostem i nadále bez předchozího omezení výkonu,
který by signalizoval počínající nedostatek paliva v motoru. Je
možné, že závady u filtrů s malým počtem ujetých km nebyly
způsobeny jejich ucpáním, ale spíše jen zavzdušněním palivových
systémů. K tomu došlo díky snížení teploty a nárůstu viskozity
paliva. Dále se při nízkých teplotách (pod -5 °C) u těchto vozů
stávalo, že se aktivoval diagnostický systém motoru a hlásil
závadu. I zde může být příčinou vyšší viskozita, protože nebyla
zaznamenána předchozí změna chování motoru.
Provozovatel vozidel také ve výsledné zprávě uvádí, že na dalších
vozidlech mimo projekt sledování došlo v období od června do
listopadu 2011 k vytlačení těsnění z těsnicího lůžka palivového
filtru a zastavení motoru v důsledku zavzdušnění systému. Protože
problém vymizel samovolně, provozovatel si z toho vyvodil, že
se jednalo o odchylku materiálového složení těsnění palivového
filtru, který je dle identifikace výrobce filtrů vhodný pro palivo
B100. Dále v období přechodu na B100 provozovatel zaznamenal
statisticky významnější závady hybnosti vstřikovacích jednotek, což
mohlo způsobit zalepení vstřikovačů.
Autobusy teplické Veolie ujedou ročně okolo 4 milionů km a do
poloviny roku 2012 tak ujely na bionaftu 6 milionů kilometrů. Během
této doby nedošlo k žádnému poškozením motoru vlivem tohoto paliva,
výkon motoru (hodnoceno subjektivně řidiči) zůstal stejný a
spotřeba paliva se přechodem na B100 také nezvýšila. A nebylo
zároveň nutné přejít na jiný typ motorového oleje ani jinak
upravovat autobusy.
Na závěr je třeba říci, že zatímco SMN30 (31 % biosložky a 69 %
motorové nafty) je nejvýhodnějším celoročním palivem v poměru
cena/výkon, u B100 lze toto konstatovat jen pro letní období.
Například autobusovou dopravu osob lze na palivo B100 úspěšně
provozovat jen s určitým omezením, bez rizika je pak použitelné
nejvýše do teploty -15 °C, kdy motory vozů bez problémů i bez
předehřevu startují. Při nižších teplotách, hlavně u vozů, které
delší dobu stály při teplotách pod -18 °C docházelo k tuhnutí
paliva B100 v nádržích autobusů. Problém dnes ostatně není
v otázce bionafta ano či ne, ale spíše jak dosáhnout optima
jejich využití zvláště u motorů, které by měly splňovat emisní
normu Euro VI, která vstoupí v platnost v září 2014.
Doporučení k používání paliva bionafta B100
- Nebyl problém s pohonem, motory startovaly bez problémů,
spotřeba paliva B100 byla srovnatelná se spotřebou minerální nafty
v předchozím roce, čímž byl splněn cíl provozovatele v úspoře
nákladů na palivo.
- Stav olejové náplně ve vozidle č. 615 byl ovlivněn používaným
palivem, ale negativní vliv byl kompenzován přirozeným doplňováním
čerstvého oleje nahrazující ztráty motorového oleje. Na průniku
paliva se pravděpodobně projevil technický stav motoru.
- V relativně novém vozidle č. 450 i ve vozidle č. 603
(proběhem a stářím porovnatelné s vozidlem č. 615) byl vliv paliva
na náplň motorového oleje akceptovatelný.
- Chemické a termo-oxidační změny oleje ve všech vozidlech jsou
malé i přes velký proběh kilometrů, vliv je pravděpodobně v mírném
tepelném zatížení motorů v hromadné dopravě, především
v městské lokalitě. Pozitivně se mohl ve městě projevit i vliv
paliva B100, protože jeho spalováním se vytváří podstatně méně sazí
než při spalování motorové nafty.
- Opotřebení motorů pravděpodobně nesouvisí s používaným palivem
B100, dokonce v případě vyššího průniku paliva do motorového
oleje vozidla č. 615 nebyly zaznamenány žádné nestandardní nárůsty
obsahu otěrových kovů, ani nárůsty obsahu dalších kovů v důsledku
koroze citlivějších materiálů.
- Olejové filtry byly po proběhu intervalu výměny funkční a bez
usazenin.
- Palivové filtry, přestože provozovatel uvádí částečné problémy
s těsněním filtru a domnělou blokaci, byly dle vizuálního hodnocení
v dobrém stavu, bez usazenin a pravděpodobně ještě funkční.
- Stav vstřikovacích jednotek sledovaných vozidel se používání
paliva B100 nezměnil, přestože provozovatel v závěru období
sledování avizoval dílčí problémy a zvýšenou četnost ztráty
hybnosti vstřikovačů.
ZDROJ: SGS, Veolia Transport
Autor: Jiří Kaloč, Zdroj: PETROLmedia