19. 8. 2016
Dopis obsahující Společné prohlášení ke
konkurenceschopnosti rafinérského průmyslu EU zaslalo italské
ministerstvo hospodářství jménem dalších pěti zemí EU (SRN,
Maďarsko, Irsko, Polsko a Slovensko) generálnímu řediteli výboru
Evropské komise pro DG Energii (DG Energy) a generálnímu řediteli
DG pro Výzkum a průmysl.
![PR ČAPPO](/media/127614/cappo-copy.jpg)
Legislativní regulace negativně ovlivňují
konkurenceschopnost
Společné prohlášení vzniklo na základě činnosti Rafinérského
fóra zemí EU, které se zabývalo, za účasti všech zemí EU
provozujících rafinérie a z iniciativy Evropské komise kontrolou
účinnosti vlivu současného regulačního legislativního prostředí na
efektivitu provozu rafinérií. Důvodem analýzy je nedávné zastavení
provozu 14 rafinérií v pěti zemích EU, ztráty pracovních míst
a efektivity provozu rafinérií ve vazbě petrolejářského průmyslu
pro energetickou bezpečnost dodávek paliv pro dopravu a surovin pro
petrochemický průmysl. Základní studii k problematice
konkurenceschopnosti rafinérií zpracovala roce 2014 společnost
CONCAWE na základě dat z 82 provozovaných rafinérií
v zemích EU.
Klíčovým závěrem analýzy je, že legislativní regulace výrazně
negativně ovlivňují konkurenceschopnost rafinérského průmyslu
v EU v důsledku investičních a provozních nákladů ve
srovnání s jinými obory. To vede ke ztrátě jejich
konkurenceschopnosti na trhu.
Vysoké energetické náklady
Nenahraditelným posláním rafinérského průmyslu je výroba a
distribuce paliv pro všechny druhy dopravy a výroba surovin pro
petrochemický a chemický průmysl. To jednoznačně určuje jeho
strategický význam pro hospodářství průmyslových zemí. Bezpečnost
dodávek paliv tak zůstává pro státy hlavním úkolem.
Petrolejářský průmysl (zvláště v Evropě) je velmi energeticky
náročným odvětvím ve srovnání s ostatními průmyslovými obory.
Energetické náklady představují cca 60 % celkových provozních
nákladů, což představuje významnou konkurenční nevýhodu. Zároveň má
petrolejářský průmysl značný vliv na životní prostředí a to
v celém životním cyklu těžba-zpracování-distribuce-spotřeba.
Z tohoto důvodu je proto legislativní regulace na tento obor
zvláště zaměřena. I do budoucna se očekává zvyšování regulační
zátěže rafinérského průmyslu EU a růst významných nákladů na
dodržování předpisů spojených se směrnicí o průmyslových emisích
(IED) a budoucími fázemi Evropského systému emisního obchodování
(EU ETS). Tyto náklady se zakládají na jednostranném zatížení
rafinérií EU, kterému nejsou vystaveni konkurenti mimo EU a ostatní
dodavatelé PHM v EU. To vede k významnému narušování
konkurenceschopnosti rafinérského průmyslu EU.
Vyvolané investice 7,1 mld. eur ročně
Obdobný negativní vliv na efektivitu rafinérského průmyslu má
legislativou daná povinnost nahrazovat fosilní složku
v palivech energií z obnovitelných zdrojů, konkrétně
biopalivy I. generace a vyspělými biopalivy. Tyto produkty jsou
v naprosté většině případů dražší než fosilní složky pohonných
hmot a způsobují nejen negativní vliv na efektivitu rafinérií, ale
zvyšují i maloobchodní cenu pohonných hmot.
Ve zmíněné studii CONCAWE je vyčíslen odhadovaný ekonomický dopad
šesti zásadních směrnic Evropského parlamentu a Komise na
petrolejářský průmysl. Jedná se o následující:
- Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/75/EU o průmyslových
emisích (integrovaná prevenci omezování znečištění)
- Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/29/ES/EU, kterou se
mění směrnice 2003/87/ES s cílem zlepšit a rozšířit systém
obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve
Společenství o průmyslové emise (integrovaná prevence omezování
znečištění)
- Směrnice Rady 1999/32/ES o snižování síry v některých
kapalných palivech a o změně směrnice 93/12/EHS
- Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES o podpoře
využívání energie z obnovitelných zdrojů a o změně a následném
zrušení směrnice 2001/77/ES a 2003/30/ES
- Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/30/ES/ES, kterou se
mění směrnice 98/70/ES, pokud jde o specifikaci benzinu a motorové
nafty a plynových olejů, zavedení mechanismu pro sledování a
snížení emisí skleníkových plynů, a směrnice Rady 1999/32, pokud
jde o specifikaci paliva používaného plavidly vnitrozemské plavby,
kterou se ruší směrnice 93/12/EHS
- Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 o
registraci, hodnocení, povolování, a omezování chemických
látek.
Odhadované budoucí investiční náklady na realizaci regulačních
aktů představují v rafinériích EU do roku 2020 cca 3,6 - 7,1
mld. euro každý rok.
Zásadní požadavky Společné deklarace
Výchozí studie kontroly účelnosti dopadů současných právních
předpisů je velmi důležitou referenční studií. Proto signatáři
dopisu adresovanému výboru pro DG Energie a DG pro Výzkum a průmysl
ve Společném stanovisku doporučují, aby studie byla:
- pravidelně aktualizována
- používána jako součást zlepšené tvorby regulačních
předpisů
- použita k informování politiků jako základ pro posouzení
kumulativního dopadu nových předpisů na konkurenceschopnost
petrolejářského sektoru
- zahrnuta do budoucího posuzování legislativních návrhů
tykajících se petrolejářského průmyslu
- sdílena jako prioritní záležitost s těmi orgány, které
jsou zapojeni do posuzování evropské strategie energetické
bezpečnosti v orgánech EU a s Koordinační skupinou pro
ropu a diskutována pravidelně se zúčastněnými stranami
- považována za součást ročních zpráv Energetické Unie
- začleněna do jednání Rady pro energetiku EU
- větší měrou medializována politikům, odborné veřejnosti a
správním úředníkům.
Zásadním požadavkem Společné deklarace je, aby rafinérskému
průmyslu zemí EU bylo umožněno soutěžit v rovných a
spravedlivých podmínkách s ostatními globálními aktéry trhu a
aby legislativní politika opustila narušování tržních pravidel.
Tržní mechanismy musí být i nadále nejvíce nákladově efektivní
způsob, jak dosáhnout cíle spolehlivého strategického významu
rafinérského průmyslu.
Signatářské země poukazují na velký význam konání pololetního
Rafinérského fóra pro projednávání aktuálních otázek
konkurenceschopnosti rafinérií. Proto tato setkání podporují a
žádají EK o jejich organizaci.
Jsme přesvědčeni, že uvedené požadavky Společné deklarace jsou
akceptovatelné i subjekty českého petrolejářského průmyslu a že se
ČR k deklaraci připojí.
Autor: PR, Zdroj: ČAPPO