5. 12. 2013
Dvacetimilionovou kauci pro distributory pohonných hmot
sice považuje za drastické opatření, ovšem v současné situaci
prakticky nevyhnutelné. "Situace na trhu byla neúnosná, pohled ze
zahraničí na nás byl katastrofální," tvrdí v rozhovoru pro HN Petr
Pražský, šéf čerpacích stanic Shell ve střední a východní Evropě.
Za úspěch by považoval, kdyby se úniky na DPH snížily z
odhadovaných osmi miliard korun ročně na polovinu. Podle něj se
však zároveň musíme připravit na jiné druhy podvodů, především u
spotřební daně u nafty.
![Pražský Petr Shell](/media/68911/petrprazsky-600.jpg)
Jsou už cítit alespoň náznaky, jestli se situace na trhu
změnila?
Myslím, že na hodnocení je ještě příliš brzy. Účinnost kauce by se
mohla projevit nejdříve na začátku příštího roku. Ovšem co se
projevilo, je počet distributorů, který se dostal do úplně jiných
dimenzí. Ale bylo zajímavé sledovat, jak již v první polovině roku
zafungovala opatření týkající se změny zákona o DPH. Začal platit
1. dubna a zhruba po šesti týdnech dovozy skutečně poklesly. Naopak
v říjnu se výrazně zvýšily. Pokus dostat do republiky na poslední
chvíli maximum možného objemu. Je pravděpodobné, že tady ještě
určité zásoby jsou.
Počet distributorů se výrazně snížil ze zhruba 1950 na
148. Je to odpovídající počet?
Pokud by jich tady byly skoro dva tisíce od začátku, tak by to
sice znamenalo zhruba jednoho distributora na dvě pumpy, ale budiž.
Jenže zarážející bylo, že za poslední dva roky jich přibylo více
než tisíc. A to v době, kdy spotřeba pohonných hmot rozhodně
nerostla. A jestli jich je hodně nebo málo? Mám informace, že
někteří distributoři zaplatili kauci, ale celní správa jim složené
peníze okamžitě zabavila, protože měli nedoplatky z předchozí
činnosti. A tohle je přesně ten čistící efekt, který si členové
ČAPPO (Česká asociace petrolejářského průmyslu a obchodu, pozn.
red.) od těchto kroků slibovali. Myslím, že aktuální počet
distributorů je přiměřený.
Navíc je tady další věc, která s těmi čísly souvisí... V
loňském roce se 35 procent spotřebovaných pohonných hmot dovezlo ze
zahraničí. Přitom rafinerie v Kralupech a Litvínově jsou více méně
téměř schopny pokrýt tu spotřebu samy. Kam se tedy těch 35 procent
dostalo?
Byla situace na trhu už tak neúnosná, že stát musel přijmout
takové opatření?
Jednoznačně. Výjimečná situace vyžaduje výjimečná řešení. Pro řadu
subjektů bylo velmi obtížné být konkurenceschopný a podnikat s
rozumným ziskem. A druhým důvodem byla pověst české ekonomiky a
trhu s palivy v zahraničí. Pohled na nás byl katastrofální. Často
se mě ptali, co se to u vás děje?! Jak může někdo prodávat o šest
korun levněji? Nebo jak je možné, že někdo nakoupí evidentně dráž,
než za kolik prodává, a nic se neděje?
![Shell H.Mecholupy](/media/41304/shell-dmecholupy.jpg)
Problémy jsou i jinde
Co jste jim říkal?
Pokud jde o našeho vlastníka, snažil jsem se na pravou míru
upravit jejich názor, že v Česku je katastrofální situace s
podnikatelským prostředím a vymahatelností zákona. Že na tom
pracujeme a dříve nebo později se dostaneme k nějakému výsledku.
Podle čísel z první poloviny roku a výrazného aktuálního úbytku
distributorů se zdá, že by to mohlo fungovat. Takže vlastník začíná
být spokojený.
Jaká je situace v okolních zemích?
Ten problém je do jisté míry všude. Protože podvádění s DPH je v
otevřené Evropě relativně oblíbený byznys. V Maďarsku a na
Slovensku se tohle děje také. Jenže zásadní rozdíl je v tom, že u
nás byl rozsah podvodů násobný. Podvody s DPH asi úplně eliminovat
nejde. Ale nemůže to být 15 procent celkového trhu, to je strašně
moc. Do problémů se teď dostává Polsko, kam putuje nezdaněné zboží
přes Ukrajinu, Bělorusko, pobaltské státy a hlavně z moře. A
zvažují postupovat podobnou cestou jako Česko.
Odpůrci kauce namítají, že kdyby stát využíval všechny
svoje páky, nebylo by jí třeba. Od roku 2010 mají distributoři
záznamní povinnost. Nestačila by?
Jsem přesvědčen o tom, že se zmeškal moment, kdy normální
fungování mohlo běžet bez drastických zásahů. A myslím, že řada z
těch opatření opravdu drastických je. Ale bohužel, nebyli jsme v
situaci normálního fungování.
Kdy ten moment nastal?
Zhruba před dvěma roky. Tehdy se kontrolní nástroje nevyužívaly
tak, jak mohly. Teď už jsme v situa-ci, kdy hasíme požár. A klobouk
dolů před dosavadní prací pana Knížka (šéfa Generálního finančního
ředitelství, pozn. red.). Kolik nedoplatků bylo vyměřených, kolik
bylo zabaveno pohonných hmot, to je úplně jiná kategorie práce než
před časem. Kdyby to tehdy takhle fungovalo, určitě by se tento
problém takto nerozbujel.
Co říkáte na častý argument, že distribuce pohonných hmot
je velkoobchod, a proto by ho měly dělat spíše větší
firmy?
Nemyslím, že větší. Ale měly by to dělat firmy, které jsou v oboru
profesionály se vším všudy. Když chcete prodávat rohlíky, tak
musíte mít řadu potvrzení a povolení, oprávněnou osobu a zázemí na
to, abyste mohl podnikat. U distribuce pohonných hmot to ale bylo
donedávna tak, že jste se za deset minut zaregistroval, poslal jste
garanci, jejíž výše byla absolutně směšná, a pak jste přivezl z
Běloruska vlak nafty. A takhle to nejde. Čili to není o velikosti.
Je to o tom, mít zázemí, obchodní historii, nějakou klasickou
obchodní strukturu a zkrátka být profesionální obchodník.
Podle odhadů ministerstva financí přicházel stát kvůli
krácení DPH o pět až osm miliard korun ročně, slyšel jsem i o 20
miliardách. Jaký je váš odhad?
Osobně si myslím, že to mohlo být i více než osm. Ale ono bohatě
stačí i těch osm. Za to si, myslím, postavíte 20 kilometrů
dálnice.
O kolik by se to mohlo snížit?
Myslím, že pokud by se to podařilo snížit na polovinu, tak už se
dostaneme do jiných dimenzí. A kdyby to spadlo pod pět procent trhu
ze současných 15, tak budeme zhruba na úrovni Německa.
Co říkáte na obavy, že omezení nelegálních dovozů a
výrazné snížení konkurence zvedne ceny pohonných
hmot?
Když jsou nízké ceny z toho důvodu, že někdo neplatí daně, tak to
není dobře. Já samozřejmě chápu, že pro koncového spotřebitele je
dobré, když vidí na stojanu nízkou cenu. Ale on to pak zaplatí
někde jinde. To, že se omezí nelegální dovozy, tím pádem se začnou
řádně platit daně a narovnají se tak ceny, je naprosto
správné.
A omezení konkurence?
Bavíme se o velkoobchodu, ne o čerpacích stanicích. Tam
cenotvorba, a musím říct i bohužel, není tolik o tom, za kolik
kupujete. Záleží na cenách konkurence, na tom, jakou máte lokalitu,
a tak dále. Navíc distribuce je jen jeden z mnoha parametrů, které
mají vliv na cenu.
Podle mých informací se za přepravu platí asi 20 haléřů za
litr...
To nemohu komentovat, ale opravdu to není největší položka. Navíc
největší petrolejářské firmy u nás mají vlastní zásobování,
distribuci a nákup. Takže u nich se to neprojevilo vůbec. Myslím,
že argument zvyšování cenové hladiny je bublina. Ve skutečnosti je
to jinak.
Zkoušely to podvodné firmy i na vás?
Přímo na Shell ne, ale velké riziko představují franšízové čerpací
stanice, které si cenovou politiku mohou dělat samy. Tam přijede
chlapík v pantoflích, nabídne, že vám stočí 2000 litrů, a chce
zaplatit v hotovosti. Díky našim kontrolním mechanismům jsme v
jednom případě takovou věc bohužel zaznamenali, ale podnikli jsme
okamžitě razantní kroky.
Byznys s pohonnými hmotami bude asi vždycky přitahovat
podvodníky. Pokud se omezí podvody s DPH, na co jiného se máme
připravit?
Asi bych to rozdělil. Jedna věc je podvádění s DPH. To se netýká
jenom pohonných hmot. V Německu se podvádí se stavebními hmotami, v
Rakousku svého času se dřevem. Druhá věc jsou podvody s pohonnými
hmotami jako takovými. A tam jsou dvě důležité oblasti, kam se
snažíme v rámci ČAPPO napřít pozornost. Z Polska se k nám dostávají
různé mazací a formovací oleje, které mají složení velmi blízké
naftě, jenže se na ně nevztahuje spotřební daň. Během transportu se
z nich papírově stane nafta. Ale to už spotřební daň není
zaplacená. A tam se bavíme o úplně jiných číslech. Spotřební daň z
nafty je více než deset korun. Bedlivě také v asociaci sledujeme
množící se podvody s biosložkami.
![Shell Ostrov 1](/media/39280/shell-ostrov-1_589x404.jpg)
Nová stanice na D11
Česko je vyhlášené extrémně vysokou hustotou čerpacích
stanic. Dá se říct, jestli je to výhoda nebo
nevýhoda?
Těžko říct. Pro menší sítě může být problém najít svůj správný
zákaznický segment a vhodnou nabídku. Daleko víc na ní záleží a
každá chyba se okamžitě projeví. Ale když se bavíme o počtu,
myslím, že u nás je hodně čerpacích stanic, které už by byly jinde
zavřené, protože jejich provoz je ekonomicky neodůvodnitelný. Podle
mě dříve nebo později vlna zavírání těchto čerpacích stanic
přijde.
Takže počet bude klesat?
Nevím, jestli přímo klesat. Ale když máte pumpu na staré státní
silnici třeba do Plzně nebo Českých Budějovic, tak byly postaveny v
době, kdy tam jezdilo 40 tisíc aut denně. Dneska vede kolem dálnice
a těch aut tam projede třeba jen tisíc. Naopak se určitě budou
stavět nové pumpy na nových úsecích dálnic.
Týká se to i vašich stanic?
Ano, neustále se snažíme optimalizovat naši síť. Letos už jsme
zavřeli čtyři - v Chebu, Zlíně, Teplicích a na Cínovci. Tam je to
naprosto klasická ukázka. Postavila se dálnice, pumpa přestala být
na hlavním tahu a došla ke konci svojí ekonomické životnosti. Na
druhou stranu určitě budeme pokračovat i s nějakou akvizicí nebo
novou výstavbou. Před Vánocemi bychom měli na D11 u Dobšic před
Hradcem Králové otevřít kompletně novou dálniční pumpu.
Slyšel jsem názor, že na dálnici vzhledem k vysokým cenám
řidiči tankují jenom omylem nebo když zapomněli před nájezdem. Jaké
jsou vaše zkušenosti?
Opačné. Máme celou řadu zákazníků, kteří k nám jezdí kvůli naší
nabídce a schválně si na dálničních stanicích dávají sraz.
Natankují, dají si občerstvení, posedí tam. Vyžadují kvalitu,
kompletní služby a za to si připlatí. Příkladem může být čerpací
stanice na Měříně. Je to podobné, jako když si objednáte nákup
domů. Máte to bez starostí. Ale je to samozřejmě dražší. Navíc na
dálnici jsou vyšší nájmy, dostat benzin na dálnici je o něco
složitější.
V souvislosti s prodejem vašeho podílu v České rafinérské
Unipetrolu se objevily spekulace, že prodáte i část své sítě
čerpacích stanic...
To slýcháme už deset let. Za prvé, spekulace zásadně
nekomentujeme. A za druhé, jsme tady, máme síť, která perfektně
funguje. Čili že bychom teď hledali kupce, to určitě ne.
Tankujete vy sám někde jinde než u Shellu?
Ne, netankuju. Ale během kontrolních návštěv na našich čerpacích
stanicích se zastavujeme i u konkurence. Musím vědět, co se u
sousedů děje, mít srovnání a občas se i trochu inspirovat.
![Shell Chodov](/media/68906/dsc2187ab.jpg)
23,6 miliardy korun dosáhly tržby Shell Czech
Republic v loňském roce. Meziročně se zvýšily o 17,5 procenta.
Čistá ztráta činila 277,3 milionu korun. Stála za ní především
situace v rafinerském segmentu, kde klesl objem zpracované ropy a
rafinerské marže.
174 čerpacích stanic provozuje Shell na území
České republiky, z toho 26 u dálnic. Patří mu 4. místo za Benzinou
(338), OMV (220) a EuroOil (192). Do konce roku plánuje Shell
otevřít novou pumpu na dálnici D11 u Dobšic ve směru z Prahy na
Hradec Králové.
Petr Pražský (49)
Absolvent stavební fakulty ČVUT nastoupil do společnosti Shell
Czech Republic na začátku 90. let a postupně působil v několika
manažerských funkcích. Od letošního února řídí veškeré aktivity
čerpacích stanic společnosti ve střední a východní Evropě. Je
předsedou představenstva Shell Czech Republic a místo-předsedou
představenstva ČAPPO.
Autor: Tomáš Čížek, Zdroj: Hospodářské noviny