15. 8. 2014
Prezident Rosněfti Igor Sečin se obrátil na vládu, aby
ropné společnosti poskytla finanční pomoc
ve výši 1,5 bilionu rublů, tedy asi 44,5 miliard dolarů. Vyplývá to
ze zjištění moskevského deníku Vedomosti. Podle expertů ale vláda
takovou astronomickou částku nemá k dispozici.
![Rosněft](/media/28443/rosneft1859146b.jpg)
Potřebu pomoci Sečin zdůvodňuje zavedením sankcí proti Rosněfti ze
strany Spojených států. Před necelým měsícem totiž americké
ministerstvo financí zakázalo finančním ústavům poskytovat Rosněfti
a několika ruským polostátním bankám úvěry na dobu delší než 90
dnů.
Igor Sečin navrhuje různé způsoby podpory, z nichž nejnákladnější
pro stát by bylo zakoupení nových obligací Rosněfti z prostředků
Fondu národního bohatství.
Žádost o vládní pomoc však spíše souvisí s obrovskou zadlužeností
společnosti. Na konci července činil čistý dluh Rosněfti právě 1,5
bilionu rublů. A tato částka mohla být ještě vyšší, kdyby firma
nedostala 17 miliard dolarů coby zálohu od čínského ropného koncernu CNPC na budoucí dodávky ruské
ropy. Té by měla Pekingu v příštích
letech dodat za celkem 70 miliard dolarů.
Dluh Rosněfť vytvořila, když v loňském roce koupila další velkou
ruskou těžařskou společnost TNK-BP, za
niž musela zaplatit 54 miliard dolarů v hotovosti.
Rosněfť si proto půjčila 31 miliard u konsorcia zahraničních bank.
A spolu se staršími závazky má ruská firma Rosněfť věřitelům v
tomto a příštím roce zaplatit 30 miliard dolarů.
"Společnost vyrostla do absurdních rozměrů a napůjčovala si tolik
peněz, že teď není schopná je splatit. To není problém sankcí, ale
strategie firmy. Úvěry si brala, aby mohla splácet ty předchozí,"
řekl moskevskému rádiu Kommersant FM analytik společnosti RusEnergy
Michail Krutichin.
Podle něj Rosněfť už dostala od čínského CNPC peníze za ropu, kterou nejenže ještě nezačala těžit, ale
ještě ani nenašla. Dalším nebezpečím může být pro ropný koncern také prohraná arbitráž v Haagu s
akcionáři bývalé firmy Jukos, podle které má ruský stát akcionářům
zaplatit 51,6 miliardy dolarů. Avšak právě aktiva bývalého Jukosu
tvoří jádro Rosněfti.
Analytik moskevské Raiffeisenbank Andrej Poliščuk se domnívá, že
vzhledem ke klesajícímu kurzu rublu se společnost rozhodla
pojistit. "Možná si Rosněfť myslí, že rublové obligace budou
levnější než si vybírat všechny zálohy od Číňanů," cituje Poliščuka
deník Vedomosti.
Ať jsou důvody prosby jakékoli, je velmi nepravděpodobné, že by
byla vyslyšena. Vláda tolik peněz jednoduše nemá. Ve Fondu
národního bohatství je sice momentálně okolo 3,1 bilionu rublů,
jenže většina z nich je nějakým způsobem vázaná.
V červnu navíc premiér Dmitrij Medveděv podepsal dekret, který
přikazuje 40 procent prostředků fondu držet na depozitech státní
banky VEB a po deseti procentech investovat do projektů jaderného
holdingu Rosatom a do infrastrukturního fondu RFPI.
Pokud by vláda na výzvu kývla, mohlo by to být i předmětem kritiky
veřejnosti. 1,5 bilionu rublů je totiž více, než co ruský stát v
tomto roce vydá dohromady za zdravotnictví, školství a komunální
služby.
Většina expertů se domnívá, že stát Rosněfti pomůže spíše
osvobozením od některých daní nebo poplatků, které se ale budou
vztahovat i na další ropné
společnosti.
Vladimir Putin není hloupý, aby se na Ukrajinu pod pláštíkem
humanitární pomoci snažil dostat trojského koně plného zbraní. V
kamionech, které tam poslal, jsou takřka jistě generátory, dětská
výživa, balená voda a tak dál. Ale Putin je také dost mazaný na to,
aby pomoc vypravil obvyklým způsobem, ve spolupráci s Červeným
křížem či jinou organizací. Věděl, že soukromá akce Moskvy mu
poslouží tak, jak se nyní děje. Jako kouřová clona, za kterou se na
několik dní ztratí vše ostatní.
Například informace, že to není jedině a pouze Rusko, kdo
poskytuje pomoc, ale že Evropská komise na začátku týdne schválila
na tyto účely 2,5 milionu eur. Tak impozantně jako 280 kamionů to
nepůsobí, ale je pravděpodobné, že tato finanční pomoc ještě bude
navýšena. A pokud je řeč o kamionech, za televizními záběry na
jejich bílý konvoj nejsou vidět jiná Putinova vozidla. Ta vojenská.
Tanky, obrněné vozy, raketové baterie, protivzdušná obrana - což
vše, a k tomu desítky tisíc vojáků, v minulých týdnech shromáždil u
hranic s východní Ukrajinou. Zatím nevíme, co chce Putin s tímto
arzenálem podniknout, jeho humanitární clona by však neměla EU a
NATO uchlácholit. Až se kouř rozplyne, může přijít překvapení. A ta
u Putina nebývají příjemná. Uvidíme, až se kouřová clona
humanitární pomoci ztratí, co Putin dále udělá.
Putin na Krymu
Ruský prezident Vladimir Putin včera navštívil Krym, kde pronesl
projev. Dlouho očekávaná řeč před poslanci a senátory na Krymu byla
nakonec překvapivě mírná. Putin dal jen najevo, že Moskva nehodlá
ustupovat nátlaku ze strany Západu.
"Krym může sehrát unikátní spojující roli pro Rusko, stát se svého
rodu historickým, duchovním zdrojem, dalším místem usmíření mezi
rudými a bílými. Krym může vyléčit zranění, která ruský lid utrpěl
během dramatického dvacátého století."
"Musíme klidně a efektivně budovat vlastní zemi, neohrazovat se
proti okolnímu světu. Naši partneři musí pochopit, že Rusko jako
každá jiná velká země má různé způsoby, jak zajistit své národní
zájmy, včetně ozbrojených sil."
Autor: Ondřej Soukup, Zdroj: Hospodářské noviny