10. 10. 2013
Překvapení se nekonalo. Ilham Alijev se potřetí stal
prezidentem Ázerbájdžánu a prodloužil tak panování rodinné dynastie
o dalších pět let. Podle prvních odhadů získal přes osmdesát
procent hlasů. Opozice sice zdokumentovala případy falšování
výsledků voleb, na oficiální výsledek to ale nemá žádný vliv.
Starosti ale staronovému prezidentovi dělá klesající těžba ropy, kvůli které ekonomika roste pomaleji, než
bylo zvykem.
![Baku Azerbajdžán](/media/65100/ip000c1baku245_550x385.jpg)
Hlavní město Baku je dnes dynamicky
rostoucím městem s moderní architekturou, které zbohatlo hlavně na
těžbě ropy
Jednapadesátiletý Ilham Alijev ve volbách neměl konkurenta.
Opozice se sice dokázala tentokrát shodnout na jednotném
kandidátovi, historikovi Džamilu Hasanlimovi, nepodařilo se ho ale
dostat do širšího povědomí.
"Původně měl kandidovat jeden populární filmař, ten ale měl i
ruské občanství, takže ho k volbám nepustili. Hasanli neměl žádný
přístup do televize kromě povinných pěti minut v rámci předvolební
agitace - proto se o něm nikdo nedozvěděl," řekla HN investigativní
novinářka a kritička režimu Chadídža Ismailovová.
Během televizních debat se ostatní protikandidáti proti Hasanlimu
ostře vymezovali, když se snažil mluvit o korupčním skandálu v
Alijevově okolí, jeden z nich po něm mrštil lahev s vodou. "Opozice
nedokázala přijít s nikým, kdo by opravdu mohl vyzvat prezidenta
Alijeva. Lidé prostě nevidí žádnou reálnou alternativu," řekl
agentuře Reuters Šahin Sajíd-zade z provládní Národní rady mládeže,
který vedl kampaň Můj prezident.
Ilham Alijev tak pokračuje v rodinné tradici. Jeho otec Hejdar
totiž vládl Ázerbájdžánu ještě v dobách Sovětského svazu. Byl
tajemníkem místní komunistické strany v letech 1969-1982. V roce
1993 se vrátil již jako prezident nezávislého Ázerbájdžánu a o
deset let později ho v tomto křesle vystřídal jeho syn Ilham.
Dynastii drží u moci ropa. Například
ropovod Baku-Ceyhan, na jehož vybudování
se výrazně podílel Hejdar Alijev, přinesl zemi hospodářský růst a
tím i popularitu jeho syna. V roce 2003, kdy mladý Alijev nastoupil
do úřadu, dosahoval roční HDP na hlavu 850 dolarů. Letos to již
bylo 7850 dolarů. V letech 2003-2007 ekonomika v průměru rostla o
astronomických 21 %.
To umožnilo Ilhamu Alijevovi vypořádat se s opozicí. Část jejích
předáků přijala lukrativní nabídky a přešla na jeho stranu, další
se stali terči represí. Ty se rozjely i před letošními volbami.
Podle bakinské lidskoprávní organizace Human Rights Club je v zemi
142 politických vězňů, což je více než dvojnásobný počet oproti
loňskému roku.
Peníze z prodeje ropy, strategická
poloha na Kavkaze a také role země při přepravě amerických vojáků
do Afghánistánu výrazně tlumí západní kritiku stavu lidských práv.
Baku také aktivně ovlivňuje zákonodárce v jiných zemích, dokázalo
přesvědčit členy Parlamentního shromáždění Rady Evropy k odmítnutí
kritické rezoluce o stavu lidských práv v zemi.
Špatnou zprávou pro staronového prezidenta je ale fakt, že
ekonomika se zadrhla. Loni vyrostla jen o 2,2 procenta, nezávislí
ekonomové tvrdí, že i tato čísla jsou nadsazená. Důvodem je pokles
těžby ropy, což vedlo Ilhama Alijeva k
tomu, že obvinil operátora ropných polí,
nadnárodní koncern BP, z "prázdných
slibů". Režim si slibuje příliv peněz z naleziště plynu Šah Deniz,
odkud poteče do Evropy. To ale začne až za několik let, prozatím se
Azerové, zvyklí na dvouciferný růst, budou muset uskrovnit.
2,2 procenta O tolik v loňském roce rostla
ázerbájdžánská ekonomika, ačkoli vláda předpokládala růst okolo
šesti procent. Nezávislí ekonomové tvrdí, že růst byl ještě menší,
jen 1,65 procenta.
Autor: Ondřej Soukup, Zdroj: Hospodářské noviny