10. 10. 2012
Největší středoevropská firma, polský PKN Orlen,
nechce rozšiřovat v Česku rafinerské kapacity, nýbrž spíše
expandovat do oblasti těžby břidličného plynu v Polsku a vyrábět
elektřinu, říká šéf Orlenu Jacek Krawiec. Zvažuje přitom možnosti
spolupráce s českým energetickým gigantem ČEZ.
![Jacek Krawiec](/media/34991/jacekkrawiec.jpg)
Nechystá se ale prodat Unipetrol, dceřinou společnost
Orlenu v Česku, říká Krawiec. Varuje přitom, že ziskovost
Unipetrolu snižuje černý trh s pohonnými hmotami a spory se státem
vlastněnou firmou Mero.
Kdy začne PKN Orlen vyplácet dividendy? Firma je zadlužená
a spekuluje se o tom, že vysává peníze z českého
Unipetrolu.
V roce 2008 jsme měli dluh 14 miliard zlotých, dnes činí 7
miliard. Doba je ale taková, že je lépe nyní nemít dluhy, než je
mít. Proto stále pracujeme na optimalizaci našeho zadlužení. Nyní
tvoří náš dluh poměrově méně než třicet procent vlastního kapitálu.
Optimální úroveň zadlužení je podle nás třicet až čtyřicet procent
k vlastnímu kapitálu firmy, takže jsme pod touto úrovní.
Pokud vydrží současná situace, chtěli bychom od příštího roku
vyplácet dividendu. Je ale začátek října, známe přibližné výsledky
za tři čtvrtletí. Je těžké něco předvídat. V roce 2008 nastala
situace, že jsme měli v prvních třech čtvrtletích zisk dvě miliardy
zlotých. Pak ale zlotý oslabil a firma nakonec zaznamenala
ztráty.
A co váš vztah k Unipetrolu?
Za poslední dva roky Unipetrol nepřispívá k zisku skupiny, není z
něj žádná dividenda, takže o jakém vysávání byste chtěli
mluvit?
Unipetrol považujeme za jedno z našich nejdůležitějších aktiv a
nemáme žádné scénáře ukončení investice do Unipetrolu. Problémem
ale je, že v Česku chybí podmínky pro konkurenci v naší branži.
(Krawiec naráží na spor s podnikem Mero, vlastněným českým státem,
který provozuje v Česku ropovody. Orlen se s Merem už dva roky pře
o poplatky za přepravu ropy, které jsou podle Orlenu příliš vysoké.
Orlen podal na Mero stížnost k antimonopolnímu úřadu, ta ale byla
zamítnuta - pozn. red.)
Jaká je základní strategie PKN Orlen v
Česku?
Zvyšování kapacity rafinerií se v dnešní době nevyplatí.
Rafinerská a petrochemická branže v Evropě je už několik let v
krizi. V Česku poklesla v roce 2011 spotřeba pohonných hmot o šest
procent. V Evropě je nadbytek rafinerských kapacit a marže
rafinerií jsou na velmi nízké úrovni. Proto pokud jde o
střednědobou a dlouhodobou strategii, soustředíme se spíše na
modernizaci a optimalizaci, nikoliv na zvyšování výroby.
Zároveň ale kdyby se objevila příležitost účastnit se případné
privatizace Čepra nebo Mera a konsolidace odvětví, určitě takové
návrhy zvážíme.
Uvažujete o zvýšení počtu svých čerpacích
stanic?
Pokud uvidíme, že boj se šedou ekonomikou v Česku bude stále
úspěšnější, budeme připraveni uvažovat o zvětšování svého podílu v
maloobchodu. Podle odhadů jde v současnosti 15 až 20 procent
pohonných hmot na českém trhu mimo oficiální ekonomiku, aniž by se
dodržovaly daňové předpisy. Pokud je to pravda, tak český rozpočet
přichází ročně o osm miliard korun. Má to vliv i na Unipetrol,
protože je těžké konkurovat někomu, kdo neplatí daně.
Jednáte už s někým o koupi jeho sítě čerpacích
stanic?
Sledujeme trh, ale nevedeme žádná konkrétní jednání.
Odkud máte údaje o rozsahu nelegálního trhu s pohonnými
hmotami? V Česku se objevily zprávy, že na ztrátách Unipetrolu se
ani tak nepodílí velký rozsah černého trhu, jako spíše pokles
kvality jeho vlastních paliv.
Údaje pocházejí ze studie odborné firmy, která pro nás zkoumala
situaci na trhu. Máme několik nápadů, jak tento jev omezit. Je to
otázka zákonů a také toho, jak se provádějí kontroly.
Pokud jde o kvalitu, na základě našich výzkumů i zkoušek
provedených nezávislými institucemi jsou naše paliva stále vysoce
kvalitní.
Co konkrétně by se proti černému trhu dalo dělat? Co se
dělá v Polsku a dá se zopakovat v Česku?
Provádět kontroly a postihovat přestupky mohou jen státní orgány.
My můžeme jen napovědět, že jde o zlepšení kontrol a dozoru na
čerpacích stanicích a na hranicích. To mohou udělat finanční úřady
a další orgány.
Nakolik se na poklesu prodeje paliv projevilo zvýšení daní
z pohonných hmot v Česku?
Těžko říci, protože pokles spotřeby paliv vidíme v celé Evropě. V
Česku spotřeba loni spadla o šest procent a zvýšení daně na to
určitě mělo vliv. Ale nedokážu říci, zda se na tom podepsalo třeba
dvěma procentními body nebo více.
Pokud jde o hospodářskou kriminalitu, v Česku se teď hodně
mluví o korupci. Už při privatizaci Unipetrolu se vyskytly
spekulace o úplatcích.
Také čtu noviny a setkávám se se skloňováním slova korupce. Ale
osobně jsem se s tím nesetkal. Ovšem musím říci, že moje aktivita
na českém trhu je dost omezená. Za představenstvo Orlenu jednám
především zde, v Polsku. Ale všude tam, kde kvete šedá ekonomika,
je prostor pro korupci.
Cítíte také v Polsku nějaký větší problém s korupcí? Přímo
v Orlenu jste řešili případ Marka Serafina (člen představenstva PKN
Orlen a Unipetrolu byl obviněn, že bral úplatky za přidělování
firemních zakázek).
Myslím si, že je těžké vyslovovat obecná hodnocení na základě
jednotlivých událostí. Podle mne je nyní úroveň korupce v Polsku
mnohem nižší než před několika lety. A pokud jde konkrétně o pana
Serafina, tak ten byl zadržen na konci loňského roku. Dozorčí rada
Orlenu na to reagovala jeho okamžitým odvoláním z
představenstva.
Jsou česko-polské obchodní vztahy podle vás na úrovni, na
jaké mají být?
Obecně by mohly být naše obchodní vztahy mnohem lepší. Ale abych
se soustředil na to, čemu rozumím, tedy na odvětví pohonných hmot a
energetiku. V Česku je největší energetická společnost ČEZ, kdežto
Orlen je největší firma ve střední Evropě podle tržeb. Vidím
oblasti, kde bychom mohli začít se spoluprací výhodnou pro obě
strany.
O jaké oblasti konkrétně jde?
Zatím mohu mluvit jen obecně, protože konkrétní obchodní jednání
se nevedou prostřednictvím médií. Ale když se ptáte, tak se stačí
podívat na oblasti působení ČEZ a Orlenu. Jsme nejen zpracovatelem
ropy, ale máme také koncese na vyhledávání břidličného plynu, který
chceme v budoucnu využívat v energetice. Například tady jsou styčné
plochy.
Jak vidíte budoucnost těžby břidličného plynu v Polsku?
Stane se Polsko jeho vývozcem?
Zatím je ještě brzy o tom mluvit. Před dvěma lety se objevila
americká studie, že v Polsku je zhruba 5,3 bilionu krychlových
metrů břidličného plynu. Polský geologický ústav odhaduje tyto
zásoby střízlivěji - na 300 až 700 miliard metrů krychlových. I to
by ale stačilo na několik desítek let plně pokrýt celkovou polskou
spotřebu plynu. Nedávná studie americké geologické služby uvádí ale
zase jen velmi malé množství. Všechny tyto odhady jsou nicméně
založeny na údajích z vrtů, které byly udělány před třiceti lety a
nejsou příliš důvěryhodné. My věříme především údajům z našich
vlastních průzkumných vrtů. Až budeme mít výsledky, budeme vědět
více. Podle našich odhadů a dosavadních výsledků z vrtů to zatím
vypadá optimisticky. Pokud se to potvrdí, Polsko se může stát v
budoucnu vývozcem zemního plynu. Samozřejmě doufáme, že to bude mít
vliv na celoevropský trh s plynem, nejen na ten polský.
Jak bude tento plyn drahý v porovnání s ostatními
zdroji?
Zatím těžko říci, i na to je příliš brzy. Ale můžeme se podívat na
příklad ze Spojených států amerických. Tam klesla cena plynu díky
jeho těžbě z břidlice ze 400 na 70 dolarů za tisíc metrů
krychlových. My nyní v Polsku platíme za plyn z Ruska nejvíce v
Evropě, i když jsme mu nejblíže.
Je těžba břidličného plynu odpovědí na obavy ze závislosti
na dovozu ruských energetických surovin?
Případná těžba břidličného plynu jistě omezí naši závislost na
jednom dodavateli. V současné době celkem 70 procent plynu, který
se spotřebuje v Polsku, pochází z dovozu, hlavně z Ruska. Takže
jsou tu dva stejně důležité aspekty - byznysový a
geopolitický.
Nejvíce se vyplatí provozovat rafinerii, pokud má firma
vlastní zdroje ropy. Snažíte se je stále získat, nebo jste to už
vzdali? Měli jste zájem o ložiska v Egyptě a
Tunisku...
Situace v severní Africe je složitá, ale stále ji monitorujeme.
Pro nás jsou bezpečnými regiony Evropa a severní Amerika. Díváme se
na Egypt, ale třeba Libye už přestala být bezpečná. Máme zájem i o
společnosti, které jsou kotovány na západoevropských burzách.
Prioritou je ale břidličný plyn v Polsku.
Kde bude Orlen v roce 2014, až skončí vaše současné
funkční období v čele představenstva?
I podle nejoptimističtějších odhadů v té době nebudeme ještě těžit
břidličný plyn v průmyslovém měřítku. Ale určitě už budeme moci
přesněji odhadnout velikost našich zásob tohoto plynu. V oblasti
výroby elektřiny pracujeme na tom, aby v roce 2015 začal pracovat
paroplynový elektrárenský blok s výkonem 450 MW ve městě Włocławek.
Z toho plyne, že abych dokončil tyto projekty, potřebuji být v čele
firmy další období.
Bude v té době Orlen ve více, nebo méně zemích než
dnes?
Chceme se soustředit nikoliv na teritoriální expanzi, ale na
zvýšení hodnoty současných investic. Tedy modernizovat naše provozy
a stát se multiutilitním koncernem, expandovat do oblasti těžby
břidličného plynu a výroby elektřiny.
PKN Orlen
Největší firma ve střední Evropě podle tržeb. Zabývá se
petrochemickou výrobou a provozuje čerpací stanice. Podniká v
Polsku, Česku, Litvě a Německu. Akciová společnost, v níž 28
procent drží polské ministerstvo financí. Po pěti procentech akcií
drží fondy Aviva OFE a ING OFE, zbytek je na volném trhu. Polský
stát má v Orlenu speciální práva - může jmenovat značnou část
managementu a zabránit případnému nepřátelskému převzetí firmy.
Za loňský rok byly tržby PKN Orlen 35,9 miliardy
dolarů.
Unipetrol
Většinovým vlastníkem české petrochemické společnosti je PKN
Orlen. Ovládá 63 procent akcií. Zbytek vlastní drobní akcionáři. Do
Unipetrolu patří společnosti Chemopetrol, Paramo a síť čerpacích
stanic Benzina. Unipetrol má 51,2procentní podíl v České rafinérská
(zbytek vlastní ropní giganti Eni a Shell). Loni se Unipetrol
propadl do rekordní ztráty 5,9 miliardy korun.
Autor: Marek Hudema, Martin Mařík, Zdroj: Economia