5. 7. 2021
![Austen](/media/225883/1l7a9580.jpg)
míní generální ředitel společnosti MOL Česká republika
Richard Austen. V exkluzivním rozhovoru pro Petrol magazín
jsme si povídali nejen o tomto diskutovaném problému a dalších
alternativních energiích v dopravě, ale také o budoucnosti
ropných koncernů, o důsledcích pandemie koronaviru na celou
společnost MOL v souvislosti s dokončením rekonstrukce
sítě čerpacích stanic v Česku i o úspěšném konceptu
FreshCorner.
V rozhovoru pro Petrol magazín v roce 2017
jste říkal, že je to mise na dva roky…
…a už jsem tu skoro pátý rok. Ještě mám kontrakt na 1,5 roku. To
se samozřejmě může změnit ze dne na den.
To znamená, že jste velmi úspěšný ředitel?
To nevím, to musí zhodnotit někdo jiný. Buď jste úspěšný,nebo
jinde pro vás není vhodné místo. Samozřejmě doufám, že první
hypotéza je ta správná.
Jaký dopad zatím měla pandemie covid-19 na hospodaření
celé skupiny MOL v roce 2020 a jak na to doplatila její česká
odnož? Kromě hospodářských výsledků mám na mysli také pracovní
výkony pražské centrály stejně jako provoz a probíhající
rekonstrukce čerpacích stanic.
Společnost MOL má tři základní byznysové linie. Jednak je to
těžba ropy, potom zpracovatelská výroba atřetí je divize
zákaznických služeb. Dvě divize to postihlo výrazně. Těžba ropy se
vloni dostala na historická minima, a také rafinerské marže výrazně
poklesly. Ale naopak divize zákaznických služeb rostla. Retail a
ostatní služby šly nad očekávání dobře a my jsme splnili byznys
plán. Nakonec Skupina MOL skončila vloni se ziskem 2 miliardy
dolarů, což je méně, než se plánovalo, a znamená to meziroční
pokles o 10 procent. Nástup pandemie byl dost nepříjemný, nikdo
nevěděl, co se bude dít a jaké to bude mít dopady. Na chvíli se
úplně zastavil průmysl, takže celkový výsledek je nakonec docela
solidní. Skupina musela přijmout opatření, která se samozřejmě
dotkla i nás. Velmi výrazně byly omezeny kapitálové náklady
v celé Skupině a investovalo se jen do projektů, které byly
rozdělané a ve kterých se očekávala rychlá návratnost.
Co se týče České republiky, opíráme se zde o dvě nohy. Jedna je
velkoobchodní a druhá retailová. Retailová šla v souladu se
skupinovým trendem a výsledky byly velmi dobré. Celý MOLostatně
dosáhl lepšího výsledku než rok předtím. Operativní zisk byl přes
miliardu korun, což je o 10 % více než předchozí rok. Byznys plán
pro rok 2020 byl samozřejmě ještě ambicióznější a fantastický
nástup do roku to potvrzoval. Jenže pandemie promíchala a rozdala
karty úplně jinak.
Kromě věcí, které jsme museli přijmout v rámci
protiepidemických opatření, jsme také museli omezit
některéinvestice. Hlavně ze začátku jsme nevěděli, zda to nebude
znamenat větší změnu paradigmatu, co týče našeho byznysu
v Česku. Na nějakou dobu jsme proto omezovali pracovní úkony,
začali jsme chodit na dva, tři dni do práce. Myslím, že to trvalo
dva měsíce, ale kvůli pandemii jsme nepropustili nikoho. Až když se
situace znormalizovala, začali jsme znovu chodit do kanceláří Jenže
to trvalo jen tři měsíce v létě a na podzim v souladu
s ostatními firmami v České republice jsme znovu
prakticky všichni skončili na homeoffice. Teď řešíme, kdy a
v jakém formátu se budeme vracet.
Předpokládám, že se omezily výtoče?
Ano. Tím, že byla omezena mobilita. Byly prakticky zavřené
hranice, mnoho lidí bylo na homeoffice a nikam nejezdilo. Pak
dokonce byla i doba, že se nemohlo jezdit přes okres. To bylo
viditelné, výtoče nám jednoznačně klesly.
Stoply se kvůli tomu nějaké investice v rámci
dokončení rekonstrukce sítě?
Také byly zastavené. Máme ještě v plánu rekonstruovat okolo
padesáti stanic PapOil. Mělo to užbýt hotovo, ale podle nových
plánů bychom měli rekonstrukce dokončit až v roce 2022.
Budete v rámci optimalizace sítě přemýšlet o tom,
že se některých čerpacích stanic zbavíte?
Už jsme několik stanic prodali a je možné, že dojde i na další.
Lze je ale spočítat na prstech jedné ruky a jedná se převážně o
stanice PapOilu. Stále sledujeme čísla a řešíme, zda má smysl do
některých z nich investovat.
Pandemie ještě neskončila, ale už nyní jistě očekáváte
oživení podnikání a pomalý návrat k normálu. Myslíte si, že letošní
léto bude s ohledem na provoz čerpacích stanic MOL stejně
úspěšné jako to loňské? Připravují se nějaké aktivity, které by to
podpořily v podobě marketingových kampaní, nabídky nových
služeb nebo rozšíření sortimentu?
Léto očekáváme s nadějí. Hodně bude záležet na tom, jak to
bude vypadat na hranicích. Pro nás je přeshraniční turistika velmi
důležitá. Pokud se otevře, tak to bude lepší než minulý rok. Shopy
nám jdou ale výborně, jen výtoče jsou pod tím, co jsme očekávali.
Bude hodně záležet na tom, zda se úplně pustí mobilita.
A aktivity na léto? Chystáme velkou marketingovou kampaň, která
bude navíc podpořena zajímavými cenami a nebude se to týkat jen
majitelů věrnostních karet, ale bude to pro všechny.
S ohledem na ceny ropy se mi zdá, že kvůli ztrátám
z pandemie se nyní snažíte držet vyšší marže než
v loňském roce?
Naopak, marže jsou výrazně nižší než minulý rok. Ropa nyní
dosahuje jedné z nejvyšších úrovní za posledních pět let.
Mimochodem, ceny v České republice jsou zajímavý fenomén.
Konkurence je zde nesrovnatelná s jinými zeměmi. Tolik čerpacích
stanic na obyvatele nikde jinde v Evropě není. A to samozřejmě
neumožňuje nikomu z velkých i malých hráčů s cenami nějak
uletět, zákazník vám to dá okamžitě vědět.
Jaký bude podle vás vývoj cen ropy a ropných produktů
v letošním roce?
Cena ropy je aktuálně okolo 70 dolarů a těžaři mají nyní
relativně dobré období. Pokud byste se mě zeptal před rokem, zda
může ropa dosáhnout této hranice, řekl bych v žádném případě.
I když se zdá, že 70 dolarůpředstavuje nějakou psychologickou
hranici a dále to nepůjde, uvidíme. Ceny ropy nás překvapují
z měsíce na měsíc a ne vždy se řídí nějakými jasnými
fundamenty. Kdybych věděl, jak se budou vyvíjet ceny ropy, tak bych
asi seděl na jiné židli…
V poslední době se diskutuje v souvislosti
s politickou situací o možném omezení dodávek ruské ropy a
plynu. Nakolik je Skupina MOL a její česká odnož závislá na
dodávkách ropy ropovodem Družba?
Kdyby to úplně vyschlo, asi by to nebylo příjemné. I když
například Slovnaft už 30 procent dodávek ropy dokáže saturovat
z jiných zdrojů a kapacitně by se dalo i více. Slovnaft je
vedle Družby napojený také na ropovod Adria a v největší krizi
by dokázal dovézt ropu do Bratislavy také z Chorvatska. A
pravděpodobně by zůstalo i něco pro české rafinérie, kdyby byl
zájem. Tyto rafinerie jsou sice optimalizované na ruskou ropu a
není úplně jednoduchéje přestavět na jiný druh ropy. Ale toto je
strategická věc, která se už začala řešitpřed 15 roky, protože
závislost na Družbě nemůže být stoprocentní. Kdyby k něčemu
opravdu došlo, celý tok suroviny by se pravděpodobně dokázal
přesunout.
Jaké budou další investice do stávající sítě čerpacích
stanic v Česku. Plánujete její další rozšíření nebo bude ještě
třeba investovat do modernizace technologií?
Investice, které teď realizujeme, jsou rozděleny na několik
druhů. Jak už jsem říkal, velká část investic půjde do PapOilu, a
další pak do technologií. To je další postupný cíl, abychom na
většinu sítě dostali všechny prémiové produkty. Navíc připravujeme
menší investici, která bude tak trochu ekologického zaměření. Jedná
seo čerpání kapaliny do ostřikovačů ze stojanů. Zatím máme tři
pilotní čerpací stanice a plánujeme rozšíření na dalších 20.
Co se týče moderních technologií, například ve spojení
s aplikacemi pro mobilní telefony, považujeme to za absolutní
základ. Generace budoucích spotřebitelů už nebude chtít řešit, zda
to někdo má, nebo ne. Kdo chce být na trhu relevantní hráč, musí
takové věci mít. Proto už příští rok plánujeme investice do plateb
mobilním telefonem u stojanů a na myčkách. Kdo tohle nebude mít,
nebude moci hrát první ligu.
Jak se rozvíjí projekt MOL Partner?
MOL Partner je staronový projekt. Předtím byl Slovnaft Partner,
který jsme trochu oprášili. Aktuálně máme 55 partnerských čerpacích
stanic a chtěli bychom dosáhnout minimálně stovky. Naše ambice je,
abychom s programem rostli. Když se bavím s lidmi, kteří
jsou v tomto programu, vidím v tom smysl a oni také. Je
to taková oboustranně prospěšná spolupráce, kterou samozřejmě
chceme dále rozvíjet.
MOL koncem února zveřejnil svou aktualizovanou strategii
- ShapeTomorrow 2030+, která cílí na rok 2050. Znamená to, mimo
jiné, i přistoupení na New Green Deal, který vyhlásila Evropská
unie v podobě razantního snižování uhlíkové stopy evropského
průmyslu a hlavně dopravy. Jak může společnost, která založila své
podnikání na zpracování ropy a prodeji ropných produktů, vyhlásit
cíl v podobě nulových emisí CO2 v roce
2050?
Evropské emise nepředstavujív kontextu s celou
zeměkoulí takovou zátěž. Je to jen nějakých 10 procent a to
samozřejmě neznamená, že když Evropa dosáhne uhlíkové neutrality,
že se tohoto problému zbavíme. Ale Skupina MOL se prostě postavila
k tomu, že existuje nějaký enviromentální problém a ten je
třeba řešit. Já vím, uhlíková neutralita pro ropný průmysl se zdá
být trochu přitažená za vlasy. Ale Evropa chce jít tímto směrem a
my nemůžeme stát stranou. Bude to samozřejmě znamenat obrovské
investice. Existují plány až do roku 2050, jenže my dnes ani
nevíme, jak bude svět za 30 let vypadat. I proto všichni
v MOLu o tom přemýšlí stejně jako prakticky každý v tomto
byznysu. Navíc se očekává, že poptávka po fosilních palivech bude
klesat. Skupina se na to musí připravit, aby dokázala přežít.
Naše společnost vidí budoucnost v několika streamech.
Prvním je, že se změní využití fosilních paliv a budou se
z nich vyrábět především plasty, kterédnes nelze
ničímnahradit. Když se z ropy vyrobí benzin nebo nafta a pak
se spálí v motoru, unikne CO2. Když to dáte do plastů,
uhlík se schová a neunikne do atmosféry. Další stream bude
technologie, která stáhne uhlíkz atmosféry a následně se z něj
vyrobí e-palivo. Dnes jsou tyto technologie drahé, ale za 20 let
může být všechno úplně jinak.
Jedním z vedlejších produktů rafinace je také vodík.
Připravuje se v MOLu nějaký projekt vodíkových stojanů na čerpací
stanici?
Zatím na českých čerpacích stanicích MOL nic takového
neplánujeme. Ale vodík je druh energie, který vypadá velmi nadějně.
Očekávám, že někdy koncem dekády by se vodík mohl v dopravě
využívat ve větší mířehlavně v nákladní dopravě. My na tom
samozřejmě pracujeme, abychom jej v určitém momentě uměli
vyrábět a prodávat.
Jak se díváte na zavedení benzinu E10?
E10 je zavedený na Slovensku i v Maďarsku, takže s tím
máme zkušenosti. Technologicky to funguje a je to nejlevnější
z těch alternativ, které firmy umí využívat, aby splnily své
enviromentální cíle. Z tohoto pohledu si myslíme, že to nebude
ani technologický, ani jiný problém a jsme na jeho zavedení
připraveni. Naším záměrem je prodávat E10 a současně s tím
prémiová paliva, která budou mít nižší obsah etanolu.
Jak zatím hodnotíte nástup elektromobility
s ohledem na vaši síť čerpacích stanic?
Máme 24 čerpacích stanic, na kterých máme 26 nabíječek. Zhruba
rok jsme elektřinu nabízeli zadarmo, aby si na to zákazníci zvykli,
nyní jedeme v určitém startovacím režimu, kdy za nabíjení již
zákazníci platí. Standartní proces by pak měl nastoupit začátkem
léta.
Když bylo nabíjení zadarmo, tak si nějaké zákazníky našlo, i
když jich nebylo moc. Nyní, když jsme službu zpoplatnili, zákazníci
odešli… Byznys model to zatím není s ohledem na relativně vysoké
fixní náklady. Elektromobilů je zatím málo, kupují je jen
majetnější fajnšmekři, kteří sivšak bateriedobíjejí hlavně doma.
Naši síť tak využívají jen ti, kteří by kvůli vybité baterii do
svého cíle nedojeli.
Myslím si, že elektromobilita není jediná cesta, a možná je to
dokonce slepá ulička. To zatím nikdo neví. Možná to bude přechodné
období, pak se přejde na vodík nebo k jiným technologiím.
Ale potřeba mobility tu bude s velkou pravděpodobností stále,
pokud nevznikne celospolečenský konsenzus, že si sami dobrovolně
snížíme kvalitu života.A my proto budeme muset hledat řešení. Bude
to pravděpodobně nějaký mix energetických zdrojů, který bude
mobilitu zabezpečovat.
Co říkáte na zákaz spalovacích motorů, který chtějí
některé evropské státy zavést ještě v tomto
desetiletí?
Já si myslím, že je to v tomto momentě nereálné.
V Norsku počet elektrických aut převyšuje počet automobilů se
spalovacím motorem, ale je to stále jenom proto, že je tyto státy
výrazně dotují. Pokud to dotovat nebudou, lidé to prostě kupovat
nebudou. Zákaz spalovacích motorů bez jasné alternativy postrádá
logiku.
V roce 2017 se vytvořila divize MOL
ConsumerServises, která měla pomoci zvětšit nabídku služeb sítě MOL
a významně rozšířit podnikatelské aktivity celé Skupiny. Co se do
současnosti podařilo zrealizovat?
Divize ConsumerServises měla skvělý rok, vydělala asi 500
milionů dolarů. Byla jediná, která překročila byznys plán a má
velký apetit i nadále. Stala se z ní velmi silná retailová noha.
Úspěšný projekt je například Fleetservices, což je servis více než
4000 aut, která operují v maďarských městech. Tato divize
zahrnuje i autobusy a obhospodařuje také veřejnou dopravu. Další
důležitou součástí je elektrická divize, která se stará o nabíjecí
stanice. Těch je nyní zhruba 200 v celém MOLu.
Před pár lety se hodně hovořilo o
carsharingu…
Ano, v Budapešti funguje a před pandemií jsme o něm
uvažovali i v Praze. Nakonec jsme usoudili, že riziko
návratnosti peněz je velmi vysoké. Ale myslím si, že
v budoucnosti se zde v nějaké formě objeví. Aby to mělo
budoucnost, musí to mít podporu a Praha se k tomu stavěla
velice vstřícně. Lidé ostatně používají automobil pět až šest
procent z reálného času, a to je na vlastnictví tak drahé věci
velmi málo. Proto má carsharing budoucnost.
Co si mám představit pod pojmem nejlepší digitalizovaný
prodejce, jak se uvádí v aktuální Strategii 2030?
Jak jsem říkal, jedná se o moderní formy komunikace, které by
vám mělyzjednodušitvyužívání našich služeb na čerpacích
stanicích jak s palivovou, tak nepalivovou částí. Velký krok
určitě uděláme příští rok, kdy bychom chtěli zákazníkům nabídnout
digitální transakce prostřednictvím určitým platforem. Všechny tyto
digitální transakce navíc umíme velmi dobře analyzovat. Máme na to
velký tým, který se zabývá zpracováním a vyhodnocováním dat,
abychom věděli přesně, co, kdea kdy je třeba zákazníkovi nabídnout,
aby to bylo výhodné pro obě strany.
Na Slovensku nyní MOL koupil síť restaurací Marché.
Neplánuje se něco podobného také v České republice? A jak
vlastně dopadl projekt rozšíření občerstvení FreshCorner mimo
čerpací stanice?
Udělali jsme tu pokus s kioskem FreshCorner v nákupní
galerii Arkády, který však byznysově nebyl úspěšný. Provozovali
jsme ho zhruba rok, ale nepřineslo nám to nějaký zásadní profit ani
návratnost. Na druhé straně jsme se z toho hodně naučili a
uvědomili si, jaký rozdíl je mezí tím dělat byznys na čerpací
stanici a mimo ni. Mimochodem, Česká republika je z hlediska
konceptu FreshCorner nejúspěšnějším projektem celé Skupiny MOL. To,
jak to provozujeme tady, vidí i v Budapešti a právě před
hodinou jsem měl virtuální meeting s kolegy na centrále.
Představili nám pilotní restauraci, kterou tam právě otevírají. A
potvrdili jsme si, že pokud se tento koncept bude realizovat
v nějaké jiné zemi, bude to určitě Česká republika. Mělo by to
být něco jako FreshCorner kavárna, ale taková trochu jiná kavárna,
než jakou znáte z našich čerpacích stanic.
Autor: Jiří Kaloč, Zdroj: PETROLmagazín