13. 11. 2022
![Stravovací návyky](/media/237134/stravovaci-navyky.jpeg)
Není to tak dlouho, nejvýše jednu, dvě generace zpátky,
kdy platila denní rutina tří hlavních jídel: snídaně - oběd -
večeře. Dnes je pro nás kupříkladu důležitější oběd a snídani v
rychlosti odbýváme. Pro Američany je nejdůležitější večeře a
odbývají polední jídlo. Pro Asii, Afriku a Latinskou Ameriku je
typický ve dne v noci dokonale fungující street food na
plastovém tácku. Celkový obraz denního stravování se
s pracovním vypětím velice rychle mění na celém světě, bohužel
i s enormní zátěží použitých plastů, které globalizace
přináší.
Proměny gastronomického trhu
Intenzita všedního pracovního dne zrodila nový stravovací
fenomén: snacking, což ve slovníkovém překladu znamená lehké jídlo,
přesnídávka, svačina. Na celém světě dnes přibližně 72 %
spotřebitelů konzumuje nějaký snack víckrát než jednou za den, ale
pouze 13 % z nich uvádí, že konzumují čtyři a více jídel za den.
Snacky vytlačují z denního stravování tradiční jídla a
historická triáda tří hlavních denních jídel se stala minulostí.
Generace "Z", narozená v letech 1993-2002, konzumuje až pět
snacků za den. V životním stylu této mladé generace se pojmy
"jídlo" a "snack" již překrývají, zvláště pak v pracovních
dnech. V průběhu dne pak v posledních letech nejvíce
vzrostl odpolední snacking. Na současné konzumní trendy globálního
světa v předstihu poukázal polský sociolog Zygmunt Bauman
v teorii tzv. "tekuté modernity", kdy společnost opouští pevné
společenské základy. "Proplouváme v podivné tekutině moderního
života, kde neexistují žádná pevná pouta, a pokud si je dočasně
vytváříme, musí být jen volná, aby mohla být za změněných okolností
opět rozvázána, co nejrychleji a co nejsnáze."
Je to i opuštění zásad tradičního stravování a všeho, co s ním
společensky souviselo. Konzumnímu způsobu života i současným
stravovacím trendům se rychle přizpůsobil i potravinářský průmysl -
pokud je sám neurčuje. Na trhu se objevily specializované snacking
firmy a značky. Odborná literatura uvádí, že konvenienční a čas
šetřící výrobky, jako jsou třeba instantní polévky a hotová jídla,
se staly důležitým prvkem v reakci trhu na zmíněnou tekutou
modernitu na "přelévající" se životní styl. Mladší generace
nakupuje až 55 % svých denních snacků z food servisních
provozoven, méně online nebo v kamenných obchodech, což
souvisí s překrýváním klasického pojmu jídla a snacku. Takže
jak to vypadá v denní rutině?
První jídlo - mimo domov
Fenoménem dnešní doby se stala snídaně mimo domov, zejména pro
ty, co usedají za volant. Během posledních 30 let se obraz klasické
snídaně úplně změnil a snídaňoví nomádi, kupující si své první
denní jídlo "na cestě" a konzumující ho někde mimo domov, ovládli
trh. Počet street foodových provozoven včetně bister čerpacích
stanic exponenciálně narostl. I na pumpě by měla obsluha vědět, že
první denní jídlo je určujícím elementem současného stravování.
Trendem se stávají kupříkladu etnické snídaně, zvláště z různých
asijských kulinářských tradic pouličního jídla z tzv. street
food, dále mléčné a cereální zdravé snídaně nebo proteinové
snídaňové bomby amerického typu. Spotřebitelé zkoušející nové
příchutě si pro toto vyzkoušení novinek nejčastěji volí právě
snídani (7 % snídaní) nebo snack (15 % snacků). Koncept "snídaně po
celý den" se stal novým gastronomickým hitem newyorských
restaurací. Není ovšem od věci, aby také u nás v rychlém
občerstvení a restauracích čerpaček přebraly tři, čtyři základní
plusy pouličních jídel: zejména čerstvost surovin k přípravě
jídel a více zeleniny, kromě příjemného prostoru ke konzumaci
umožnit zákazníkům objednávat jídla s sebou, nepřehánět ceny a
pečovat o co nejlepší zákaznický servis.
Jídlo do krabičky?
Zákazníci stravovacích zařízení si občas přinášejí vlastní
krabičky na odnos jídla, což dělají z několika důvodů. Někdo
proto, aby ušetřil vlastní kapsu i ekologii prostředí, jiní z
důvodů zachování teploty a stejné kvality jídla například do
vlastního termosu. Reakce podniků na tento trend se různí. Někteří
zásadně odmítají přijímání vlastních krabiček s poukázáním na
hygienické požadavky, jiní vyhoví zákazníkům bez sebemenšího
zaváhání. Jaká jsou pravidla a jaké se reálně nabízejí možnosti pro
odnos pokrmů? Mají restaurace povinnost přijímat od zákazníků
jejich zvenku přinesené krabičky? Na to jsme se zeptali na několika
čerpacích stanicích.
V pěti odpovědích převládl názor, že jídlo do krabiček beze
všeho naservírují, ale nikoliv do přinesených. Zdůraznili, že se
jedná o jednorázové menu boxy, z ekologických materiálů
(zřejmě cukrová třtina nebo papír), které jsou nepropustné, udrží
teplá či studená jídla, Samozřejmě je problémem jejich cena,
zdražující jídlo běžně o 10-20 Kč. Riziko v přinesených
krabičkách, zejména klasických plastech či polystyrenových obalech,
vidí také v jejich možné nečistotě a důsledcích hygienického
postihu. Ve třech dálničních pumpách "to neřeší, protože si ani
nepamatují, že by někdo s vlastní krabičkou přišel".
V této souvislosti je zajímavý názor v periodiku
"dTest", z něhož citujeme: "Hygienické požadavky na stravovací
zařízení skutečně příliš neumožňují přijímat do provozu donesené
vlastní nádoby, u kterých si provozovatelé nemohou být jistí jejich
hygienickou nezávadností. Podniky mají podle vyhlášky ministerstva
zdravotnictví (o hygienických požadavcích na stravovací služby)
povinnost zajistit ochranu zdravotní nezávadnosti pokrmu. Je sice
možné, aby u donesených krabiček podnik např. zařídil jejich vymytí
a dezinfekci prostor, kde se nacházely (zejména kuchyni). Striktní
dodržování těchto požadavků by však mohlo být pro podnik velmi
časově a personálně náročné. Naopak podnik, který by přijímal
krabičky zákazníků bez řádného dodržení hygienických pravidel, by
mohl způsobit zdravotní závadnost vydávaných pokrmů a kromě toho by
riskoval i trest za přestupek.
Otázky zůstávají
Neexistuje však způsob, který by zamezil plýtvání jednorázovými
obaly a zároveň by zajistil dodržování hygienických požadavků? V
poslední době se rozšiřuje trend vratných (zálohovaných) krabiček.
U nich systém funguje tak, že restaurace má zásobu vlastních,
hygienicky nezávadných krabiček, které používá k výdeji jídla. Od
zákazníků přijímá použité, dříve odnesené zálohované krabičky,
které po vymytí následně použije na další výdej pokrmů (např. další
den či týden). V tomto případě je pouze nutné zajistit, aby
přijímané (dříve vydané) zálohované krabičky byly v rámci
stravovacího provozu odděleny od zbytku stravovacího provozu a aby
např. osoba, která je přijímá, nebyla ihned poté (bez dezinfekce) v
kontaktu s výdejem jídel. Například tím, že současně přijímá
použité krabičky a připravuje nové pokrmy do čistých krabiček. V
každém případě je umožnění odnosu jídla v krabičkách, ať už
v zálohovaných, či vlastních, otázkou nastavení stravovacího
provozu podniku. Pokud se podnikatel rozhodne toto neumožnit,
zákazník to od něj nemůže vymáhat, protože zákon podniku takovou
povinnost neukládá.
Není možné se inspirovat zkušeností ze zahraničí? Ukázalo se, že
někteří zahraniční zákonodárci jsou ochotni uložit podnikům
povinnost balit zákazníkům zbytek pokrmů s sebou. V tomto případě
podnik nemá na výběr - balením jídla s sebou všem bez rozdílu plní
svoji zákonnou povinnost. Někteří však argumentují, že snižování
množství vyhozeného nesnědeného jídla je z velké části vykoupeno
nárůstem odpadu spojeným s používáním jednorázových obalů k balení
jídla. Zákonnou povinnost balit zbytek jídla s sebou najdeme mimo
jiné ve Francii (od července 2021) a ve Španělsku (od počátku roku
2023).
Autor: Mikuláš Buleca, Zdroj: PETROLmagazín č.5/2022